323 
minifenik és radiolariák szilárd részei tömegesen felhalmo¬ 
zódván nagy területeken, az üledékek lényeges alkatrészeivé 
válnak. így képződik a Diatomea-iszap, a délsarki ten¬ 
gerben a Radiolaria-iszap, a csendes tengerben a Globi- 
gerina-iszap. Ez utóbbi bár nagy elterjedéssel bir, de soha 
sem található 3000 faíbomnál (1 fathom = 1829 m> ) 
mélyebb vizekben, valamint ily mélységben egyéb meszes 
állati maradványok sem találhatók többé. Thomson tanár, 
az expeditio tudományos vezetője, ezen tüneményt a szén¬ 
sav nagy mennyiségéből magyarázza, mely ezen iszonyú 
nyomás alatt álló víztömegben föloldva lehet s viszont a 
mész feloldását eszközli. 
A Radiolariák kovás héjai oldhatlanok lévén, még 
a legnagyobb mélységben is találhatók (p. o. 4475 fatb.) 
A Cflobigerina-iszap egyébiránt szépen illustrálja a mész¬ 
kövek, nevezetesen a krétarétegek képződését. Murray ész¬ 
leletei szerint a sekélyebb vízben fekvő globigerinás iszap¬ 
nak alakjai inkább hasonlítanak a krétabeliekhez, mintsem 
a mélyebben lerakódókkoz. 
A Globigerina-iszap savakban feloldva és leszűrve, 
csekély mennyiségű vörös agyagot hagy a szürlén. Ez a 
mészképletekben annyira elterjedt vörös agyagnak (terra 
rossa) képződésére vethet némi világosságot. (V. ö. N e u- 
mayr, Yerb, d. k. k. geol. R.-Anst. Nr. 3. 1875.) 
A legelterjedtebb óceáni képlet azonban finom, szür¬ 
kés-barnás vagy vörkenyes agyag, mely leginkább a .2000 
fatkomnál mélyebb tengerek fenekét borítja. Mésztartalma 
ingadozó, de a radiolariák kovapáncéljai rendesen kisebb- 
nagyobb számmal fordulnak elő benne Erős górcsövi nagyitás 
még ebben is parányi ásvány-részecskéket tüntet fel, de az 
anyag tetemes része már elváltozott alaktalan agyagból áll. 
Képződése igen lassan mehet véghez, mire egyrészt a rajta 
összehalmozódó cápafogak és cethalcsontok nagy száma, 
másrészt ezeknek barnakővel való bekérgeződése mutat. Anya- 
12 
