lein, a rétek sűrűbben lépnek fel, itt tehát a padok száma nagyobb, 
de vastagságuk kisebb, mint a lerakodás közepe félé, hol a rétek közül 
már többen elenyésztek. Az egész jelenséget tehát nem szabad a va¬ 
lódi rétegezéssel összetéveszteni. A vízmosás okozta völgyképződésre 
ezen elválasztó rétek nagy befolyással vannak és azért Klímában, a 
nagy löszmedenczékben igen feltűnő jelenséggé válnak. Kisebb mérték¬ 
ben a mi löszképletünkben is előfordulnak, s csaknem minden vízmosásban 
megfigyelhetjük ama vízszintes concretiotelepeket, melyekben a In sszukás 
löszbábok mindenféle állást foglalnak el. 
Felette fontos észleletek azok is, melyeket Richtliofen a lösz de- 
gradatiója körül tett. Hasonló folyamatok kicsinyben nálunk is nyilvá¬ 
nulnak, és helyes magyarázatukat ezentúl a khinai löszvidék nagyszerű 
példáiban fogjuk keresni Az eső és a folyóvíz másképen hatnak a 
löszre, mint más szerkezetű talajra, még pedig két oknál fogva: először 
is a függélyes elváláshoz való hajlamánál fogva, másodszor pedig, 
mert a lösz laza anyaga és függőleges hajszálcsövecskéi az esővizet 
igen könnyen keresztül bocsátják, úgy hogy zavartalan felszínéről a 
legerősebb zápor nyomai is hamar eltűnnek és nagyobb vízgyülemlé- 
sek rajta nem keletkezhetnek; a források ennélfogva mindig csak a 
lösz alján fakadnak, ott, hol valamely áthatatlan alapon nyugszik, és 
a lösz kivájatása, más kőzetekétől eltérőleg, alól kezdődik s folyto¬ 
nos leszakadások által fölfelé halad. így keletkeznek ama függőlegesen 
bemetszett vízmosások, melyek visszafelé terjedve rendesen több ágra 
szakadnak. A vízmosás fölső végén rendesen függőleges félhengeralakú 
fal és tövén egy kis barlangféle mélyedés van, mögötte pedig egypár 
méternyi távolságban, nem ritkán egy szintén függőleges, egész henger¬ 
alakú lyuk vezet le a felszínről a víztartó rétegig, mely egyúttal a víz¬ 
mosás fenekét képezi. Richtliofen e lyukakat löszhutaknah nevezi -és 
keletkezésüket úgy magyarázza, hogy a talajba szivárgó víz, mely az 
áthatatlan rétegen összegyűl s a vízmosás felé törekszik, még mielőtt 
ezt elérné, már a föld alatt kezdi el a löszt megtámadni, a lösz pedig a 
földalatti kimosatásnak engedve, itt is függőleges elválása irányában le¬ 
szakad, míg végre a felszínig érő lyuk támad. De ez a löszkút sem 
tartós, mert a további rombolás a lyuk és a vízmosás vége közt lévő 
keskeny falat, szintén aláírói fölfelé hamar elpusztítja s már most a 
löszkútnak hátsó fele képezi a szurdok félhengeralakú végét. *) 
*) Egy kisebbszerű lüszkútat magam is figyeltem meg Somogy megyében; 
keletkezése, kifejlődése s végre a vízmosásba való olvadása körülbelül bárom évi 
időszakot igényelt. A jelenség kellő magyarázatát csak a föntebbi fejtegetésekben 
találtam meg. 
