,21 
V ' 
télén katastrophaszerű változásokat vettek segítségül; de úgy hiszem, 
hogy ma már kevesen lesznek kik őket e téren követni akarnák. 
Láttuk tehát, hogy mindazon elméletek, melyek a lösz képződését 
vízből való lerakodásra akarják visszevezetni, hol itt, hol ott legyőzhe¬ 
tetlen nehézségekre akadnak s a jelenkori képződmények közt keretükbe 
illő analógiát felhozni nem képesek. Nincsen tehát a természetben oly 
folyamat, mely a löszhez mindenben hasonló lerakodmányt még mai 
nap is előidézhet; melynek segítségével a lösz minden sajátsága, össze¬ 
tétele, szerkezete, vízszintes s függőleges elterjedése és zárványai köny- 
nyen s erőltetett! feltevések közvetítése nélkül kimagyarázkatók lenné¬ 
nek? Richthofen elmélete, melynek tárgyalása most áttérek, erre igen¬ 
nel felel. 
Ezen elmélet lényege abban áll, hogy a löszt nem víz alatt lera¬ 
kodott üledéknek, hanem csakis a légköri tényezők működése által 
létrejött képződménynek tekinti: szerinte a lösz szárazföldi lerakodás. 
A lösz hatalmas lerakodásaival szemben ezen állítás az első perczben 
talán igen is merésznek látszik, de a dolog változik, mihelyt az euró¬ 
pai viszonyokat elhagyva az utazót Ázsiának azon nagyszabású terüle¬ 
teire követjük, hol az ilynemű képződményekre szükséges feltételek még 
mai nap is megvannak. 
Midőn a földkéregnek valamely része lassú emelkedés folytán az 
általános vízburokból felmerül és mindinkább nőve és szélesbedve terje¬ 
delmes száraz földé válik, a víz alatt képződött rétegek számos helyen 
különféle zavargásokat és gyűrődéseket szenvednek, és a szárazföldön 
több-kevesebb redő vagyis hegyláncz támad. A hegylánczok hálózata 
között pedig kisebb-nagyobb medenczealakú területek maradnak, melyek 
között bizonyára sok olyan lehet, hogy folyó vizeik a világtengerrel 
már nem közlekedhetnek. Az illető vidék éghajlati viszonyaitól függ az¬ 
után, hogy ezen elszigetelés tartós-e vagy sem. Mert ha a terüle¬ 
ten a légkörbeli csapadék mennyisége nagyobb mint az elpárolgásé, 
világos hogy a medenczékben tó képződik, melynek szilié mindaddig 
emelkedik, míg a medencze széleinek legalacsonyabb pontján kifolyást 
nyer, melyet azután az erosio lassacskán mélyebbre véshet; ekkor azu¬ 
tán a tó vizszine egyaránt apad, mialatt fenekében a törmelék felhal¬ 
mozódik s végre talán az egész területen közönséges folyamrendszer 
marad. Ellenkező esetben, ha t. i. a területre hulló vízmennyiség 
csekélyebb mint az, mely ugyan e medenczében elpárologhat, akkor 
a lefolyásnélküliség állapota fennmarad s csak a medencze legmélyebb 
részében képződik egy tó, melynek térfogata az esőmennyiséggel egye¬ 
nes s az elpárolgáshoz megfordított arányban áll. Ilyen száraz s a ten- 
