nem mondhatni. Mind ;i kettőben barnás-fekete taeliylitféle isotrop alap¬ 
anyag’ van, melyből Angit és felette sok Földpát van kiválva. A Föld- 
pútok között vannak nagyobbak is s ezek alakjáról Ítélve, sőt a mi- 
kroskop alatt megtartási állapotjok után valószínű, liogy preexistált 
elegyrész. A lángkisérletben valamivel nehezebb olvadásé az ostrahorai, 
mint a Bazaltok átlagosan, de ebben is megegyezik a szentkereszti 
akasztóbegyivei; a Nátrium és Kálium tartalom szintén csekélyebb, 
de azért még mindig van különbség ez és az Augittrachyt viselkedése 
között. 
Az osztrák órai Bazaltnál tehát látni való, hogy fiatalabb mint a 
Biotit-Orthoklas-Kvarcztrachyt, de a tömeges Augittrachyttal nem érint¬ 
kezik; az osztfahorai Bazalt keleti tövében a szármát emeleti Augittra- 
chyttufa terül el (b. Andrian térképén is kimutatva) éppen úgy, mint 
Szent-Keresztnél, a nélkül, hogy ezen üledékes képletet a Bazalt módo¬ 
sította, vagy annak képzéséhez saját törmelékével kizárólag vagy csak 
uralkodólag is járult volna, ezeknél fogva azt következtetem, hogy 
ezen Bazalt öregebb mint az Augittrachyt. 
A Rhyolith korát és képződés! módját illetőleg elegendő támpont 
van itt is arra, hogy a Rhyolithot egy oly kőzetnek ismerjük fel, mely¬ 
nél némely féleség egy trachytos kőzet normál állapotához közelebb 
vagy távolabb áll, s a melynél az ásványassociatio alapján a typust is 
megállapíthatni. 
Az imént leírt vidéken a normál állapot nem észlelhető; a Tri- 
dymitet kivéve, minden más elegyrésze a pusztulás, a módosulás s 
egyik sem a képződés stádiumát árulja el, s nevezetes körülmény az, 
hogy a rhyolithosodás legtökéletesebb fokban ott következett be, hol az 
Augittrachyttal érintkezés van, úgy hogy ezen két Trachytképlet ezen 
függősége már Beudanttól kezdve minden geolognak feltűnt. A Rhyolith 
tehát nem külön eruptio terménye, hanem az Augittrachyt erupüója al¬ 
kalmával a fölötte elterült Biotit-Orthoklas-Oligoklas-Kvarcztrackyton 
(tömeges vagy üledékes tagjain egyaránt) a tenger alatt bekövetkezett 
módosulat. 
Richthofen azon nézetére, mely szerint a Rhyolith a Trachyt-család 
legfiatalabb eruptív tagja, valamint én a Tokaj-Hegyalján, úgy később 
a felvételek alkalmával a bécsi geologok sem találták bizonyítékot; e rész¬ 
ben itt Selmecz környékét illetőleg b. Andriánnyilatkozatát közlöm*): 
*) B. v. Andrián. Das SW. Ende des Schemnitz-Kremnitzer Traohyitstockes. 
1866. Bánd 16. 398 pag. Haner az ő Geológiájában (1875.), valamint Jtidd a később 
említendő munkájában, Richtliofen nézete mellett maradnak a nélkül, hogy indokolásba 
bocsátkoznának. 
