90 
medret vájt magának, melynek magas meredek sziklafalai e tájék 
vadregényes szépségét képezik. A Mész-liegységbol a 1 léniád völgyünkbe 
lép át és itt csak lazább szerkezetű kőzetek állják útját u. m. a már 
említett Homokkő és Konglomeráton kivid nagyobbára Agyagmárgapala. 
Ilynemű talajban a folyó munkája könnyebb volt és ugyanegy időben 
több anyagot szállíthatott el, mint a Mészkőből. Ebből magyarázható, 
hogy ameddig ezen képletek képezik az altalajt, a folyó medre ily rend¬ 
kívüli szélességet nyert. A völgy alsó végén a Hernád ismét kemény 
Mészkőre akadván, mechanikai erejét ismét csak egy szűk kifolyás 
vá jására fordíthatta; a munka itt nem a szélesség, hanem a mélység 
irányában haladott, és midőn a kifolyás mélysége a tó fenekének szint¬ 
jét érte vala el, akkor az összes vízmennyiség lecsapoltatván, a tó is 
megszűnt lenni. 
Még az a kérdés támadhat: miért vájta útját a Hernád vize épen 
a kemény Mészkövön keresztül, holott a völgy alsó végén előfordul*) 
Vgyagmárgapalának áttörése sokkal kisebb munkájába került volna? E 
kérdésben legyen szabad ama vizsgálatokra utalnom, melyeket Lóczy úr 
a Bihar hegységet illetőleg közölt. *) Az ott kifejtett nézetek a mi ese¬ 
tünkre is illenek. Az Agyagmárgán áttörni iparkod*) folyó nem bírván 
a laza talajból folyton medrébe szakadó anyag nagy mennyiségével 
megküzdeni, lassan a Mészkőtalajra szorittatott, melynek kivájása lassan 
ugyan, de a leszakadó törmelék által ne " annyira akadályozva hala¬ 
dott előre. 
Felette érdekes volna a tó kiszáradása óta letelt idő meghatározása. 
Megközelítő feleletet e kérdésre csak úgy lehetne nyerni, ha egyrészt a 
folyóvizek által évenként az iglói völgybe be- és belőle kiszállított szi¬ 
lárd anyagok mennyiségét határoznánk meg, másrészt a régi tófenékből 
a fentebb leirt folyócsatornákban kifejezett hiányt mérés utján állapítanák 
meg. Az évenkénti kiszállítás aránya az egész fogyatkozáshoz megadja 
a letelt évek számát. Világos, hogy ezen eljárás által a legpontosabb 
mérések és észlelések mellett is mindig csak megközelítő számot kap¬ 
nánk, de a geológiai időszámítás kérdésében már ilyenek is bírnának 
fontossággal. 
*) 1. „Földtani Közlöny" VI1. k. 1877. 7. 8. sz. 
