tor, 
zottabban győződhetünk meg. A Kvarez elég gyakori, de nagyobb sze¬ 
meket ritkán képezvén, tisztán nem könnyen kapható. A lángba téve 
többször azt találjuk, hogy Földpát darab van hozzá tapadva, s ilyen¬ 
kor a lángot festi, ha nem is olvad; kaptam azonban olyan darabokat 
is, melyek a lángot nem festették. 
A Földpát a legfontosabb elegyrész. A húsveres csakugyan Káliiun- 
földpát; színét a lángba értetve azonnal elveszti. Mutatja az olvadék 
minőségnél a gránitos kőzetekre nézve oly jellemző külhólvagosságot, 
s a nátriumdusabb és káliumszegényebb Perthit-sorozathoz számítható. 
Van azonban a fehéresek között is Káliumföldpát. A Plagioklasok több¬ 
félék : van, a mely úgy viselkedik, mint Andesin és van a mi nehezebben 
olvad, s olvadéka zománczos, tehát Labradoritnak felel meg. Ezen utób¬ 
biak közt nem hiányoznak aztán még nehezebben olvadók sem, a me¬ 
lyek tehát a Bytownit sorhoz hajolnak. Ezen nehezebb olvadást azon 
körülmény is idézhetvén elő, hogy a kémlethez kevés Kvarez volt ta¬ 
padva, biztosságot nyerendő a Földpát szemeket sósav hatásának tet¬ 
tem ki, még pedig külön a feltiinőleg ikerrovátkosokat és külön olya- 
kat, melyeknél a rovátkok oly tisztán láthatók nem voltak. Az oldat 
gyengén vasra festődött, s 36 órai behatás után kaptam a lángkisérlet- 
ben hatást calciumra (3), nátriumra (3), káliumra (3), mind a két esetben 
egyenlően. A Földpát között tehát van oly Calciumföldpát, melyet sósav 
megtámad, tehát az Andesinen kivid egy bázisosabb sorozat képviselője 
is van jelen. Pajta hagytam a savat aztán 3 napig, az oldat a lángki- 
sérletnél ugyanazon festési eredményt adta. 
Ezen kőzet példány, melynek elegyrészeiből az anyagot a lángki 
sédetekre vettem, savval egészben leöntve nem pezsgett üde felületen: 
ott ellenben, hol repedései vannak, rendesen pezseg. 
Az Amphibol könnyen olvad fekete sima gömbbé, tartalmaz ná¬ 
triumot és káliumot, ez utóbbi csak gypszszel olvasztva látható s 
foka 1—2. 
A Biotit nem olvad, s a lángot úgy szólván még nátriumra sem 
festi. 
c) Syenit a mikroskop alatt. Az Amphibol és Biotit nagyon 
jól vehetők ki, de oly annyira össze függnek egymással különösen el¬ 
változásaikban, hogy együtt szólani ni lók indokolva van. Az Amphibol 
szilié barnább, a Biotité sárgább s átlátszóbb. Az Amphibolt az ő leg¬ 
jellemzőbb metszetében, többé-kevésbbé parallel irányban oP-vel több¬ 
ször látni s ekkor egy nicollal az elsötétedés is a legerősebb, más irá¬ 
nyokban elsütétedése csekélyebb, de szintén fokozatos. A Biotit a csi¬ 
szolatban gyakrabban jut be oszlopaival és ha a főtengely irányában 
