108 
csak kevéssé támadja meg. Dichroismusa van de gyenge, valamint ke¬ 
resztezett nic'olok között szinjátéka sem élénk. Mennyisége jóval cseké¬ 
lyebb, mint a valóságos smaragdzöld ásványé. Ugyanennek jelenlétét 
a nem étetett csiszolatokon is észrevehetjük. A Biotit ezen két elválto¬ 
zás! terménye közül a smaragdzöld, melynél néha finomrostos szövet 
sárga és zöld között váltakozó dichroismus és élénk színjáték a két ni- 
col között kivehető, de a melyet a sav felolvaszt, chloritos ásványnak 
nevezem; ellenben a csekélyebb mennyiségben képződő sárgás szemcsés 
ásvány nagy valószínűséggel Epidot. 
A nagyszemű Syenitben előforduló apró szemű az Amphiből és 
Biotitra nézve ugyanezt mutatja. Az Amphiből csak kivételesen és csak 
kis részben, a Biotit csaknem mind el van változva: a oP iránynyal 
megegyező levelek a közönséges fényben is smaragdzöldek és egy nicol- 
forgatásnál jelentékenyen sötétebb zöldek lesznek; ellenben a főtengely- 
lyel parallel metszetek dichroismusa sárga és smaragdzöld; sárga a kö¬ 
zönséges fényben és zöld lesz egy nicol forgatásnál. Az Epidot itt is 
meg van. 
A Magnetit az Amphiből és Biotit területén van elszórodva, s egy- 
része olykor Pyritté változott át. 
A színtelen elegyrészek között uralkodik a Eöldpát, de azért Kvarcz 
is jelentékeny mennyiségben van, sőt esetenkint annyira megszaporodik, 
hogy mennyiségre nézve a Földpátnak nem enged. A Eöldpát zavaros, 
a Kvarcz tisztább, átlátszóbb s már ez által vagyunk a kettő közti kü¬ 
lönbségre előlegesen figyelmeztetve s két nicol között az ismert viselke¬ 
dés aztán befejezi tájékoztatást nyújt 
A íölclpátóli között a nagyobb szám Plagioklas. Van Orthoklas is, 
és pedig olykor egyikével azon reczés színrajzoknak, melyek kereszte¬ 
zett nicolok között két különböző rendszerű Eöldpát lemezrészeinek 
összenövése által keletkeznek. Egy-egy a felületen nem végig húzódó, ha¬ 
nem megszakadó parallelvonal-rendszerek is mutatkoznak oly módon, 
hogy két ilyen szomszéd rendszer egymáson derékszög alatt áll. 
Feltűnő sajátság ezen kőzetnél a Eöldpát és Kvarczon mutatkozó 
elmosódás és határozatlanság. A Kvarcz olykor keretbe van szorítva s 
itt máskép polarizál; a Földpátnál szintén gyakran úgy néz ki, mintha 
képződése vagy nem volna még befejeződve, vagy pusztulásnak indulna. 
A hol egymás mellett találni az Orthoklast, Plagioklast és a Kvarczot, 
ott azt látni, hogy a Plagioklas az épebb s az utóbb képződött; az 
Orthoklas fokozatosan átmegy a Kvarcz ha: a Kvarcz szélei ilyenkor 
két nicol között máskép polarizálnak, mint a középen; e határszélen 
túl egy homályos szegély jön rostos szövettel s aztán következik az 
