anyag szerint ítélve — a leggyakoribb volt a Cinnaraomum Scheucbzeri 
Heer. A Cinnamomum polymorphum Al. Braun, melyről Heer azt állítja, 
hogy a harmadkor leggyakoriabb fája volt és a legrégibb miocén kép¬ 
letektől kezdve, a legfiatalabbakig Helvetiában és Németországban mint 
domináló erdei fa lépett volna föl, csak egy példányban került kezeim 
közé. Szintén csak kevés példányban vannak képviselve a Cinnamomum 
lanceolatum Ung. és a széleslevelü Cinnamomum Rossmássleri Ung. 
Három képviselőt hagyott bátra a Cupuliferae rendje; köztük vau 
a nagylevelii, különben igen polymorph Fagus Feroniae Ung., melyet 
Saporta a mi leveles bükkfánk legközelebbi elődjének tekint; a szintén 
igen elterjedett és polymorph, fogasélü Quercus mediterranea Ung. és 
egy új tölgyfaj, melyet felfedezője után Quercus Böckhii-nek nevezek el. 
Bőrnemü levél volt ez, hosszukás-gömbölyded, de nem nagy, szélén apró 
hegyes fogak állanak Erős középidegéből -:0-50°-nyi szög alatt in¬ 
dulnak ki a nem sokkal gyöngébb szélbefutó másodrangú erek; a har¬ 
madrangú erezet már finomabb. A fossil tölgyek között legközelebbi ro¬ 
konai a Quercus valdensis Heer és a Q. Loncbitis Ung. 
Két-két fajt hagyott hátra a Rhamneae és az Ebenaceae rendje. 
Elsőből vagyon a Rhamnus Eridani Ung. és a Zizyphus paradisiaca 
Ung. sp., mely utóbbin egy gomba, a Xylomites Zizyphi Ettingsh. élős- 
ködött. Ez eddig csak a haringi fossil flórából volt ismeretes, hol szin¬ 
tén egy Zizyphuslevelen találtatott. Hosszúkás, néhol szögletes nagy 
peritheciumokat képezett azokon. 
Az Ebenaceae rendjéből két Diospyros-faj nevezetes, u. m. a Dios- 
pyrus paradisiaca Ettingsh. és a Diospyros palaeogaea Ettingsh. Mind¬ 
kettő eddig csak Csehországban a kutschlini csiszpalában találtatott és 
mint ott, a Mecsék-hegység területén is, mindkét faj együtt fordult elő. 
Szép állapotban megmaradt terméseket hagytak reánk; sőt az egyik 
példányon még az exocarpium elszenesedett része is rajta van. 
Gyakori fa lehetett még a Santalum salicinum Ettingsh. is, mely¬ 
nek levele több példányban került elő; fájdalom, azonban mind csonkák. 
A kétszikűek nagy csoportjából csak egyes töredékekben maradtak 
még fenn a Myrica lignitum Ung. sp., a Planera Ungeri Ettingsh., Po- 
pulus labor Al. Braun; Dryandroides hakeaefolia Ung., Myrsine dory- 
pbora Ung., Ailanthus Coufucii Ung., mely egy terméstöredékben felis¬ 
merhető; Andromeda protogaea Ung., elborítva a Sphaeria interpungens 
Heer apró, de számos peritheciumaival; végre egy új Ficus species. 
A levél bőrnemű állományú lehetett, alakja, mely egészen meg nem ha¬ 
tározható, gömbölyded ékalakú lehetett; erezete brachidodrom, az egye¬ 
nes , erős középér elvált: a másodrangú erek 55—G5 n -nyi szögek alatt 
