140 
épen annyira, hogy a rajtok tenyésző növények fris virulásnak indul¬ 
tak vagy a végképeni kiszáradás ellen védve maradtak. A Zizyphus 
paradisiaca Ettings. élő rokonai még ma a mediterrán-vidék száraz he¬ 
lyein fordulnak elő és a Sahara egyik jellemző növényét képezik. Indiá¬ 
ban az Acaeia különböző fajai az úgynevezett junglebokrokat, cseplye- 
szek nélkül szétszórt cserjék alkotják. Az Ephedra sotzkiana Ung. 
legközelebbi élő rokonai az E. fragilis Desf. és az E. altissima is a me¬ 
diterrán-vidék növényei és a budai Sasbegyen előforduló E. dista- 
cbya is annak száraz déli oldalát választotta ki magának; különben 
a Rákos kitűnő hővezető futóhomokját is megkedvelte. 
A Quercus mediterranea Ung. rokona a Q. pseudococcitera Desf. 
is a mediterrán-vidék fája; a karst meg a dalmát szigetek zord szik¬ 
láit mai nap sikerrel az Ailantbus glandulosa Desf.-val iparkodik be- 
erdősiteni. (Ailanthus Confucii Ung.) Ide sorolhatjuk még a Planera Un- 
geri Ettingsb. rokonát, a P. Ricbardi-t és a Pterocarya denticulata 
Web. rokonát a Pterocarya caucasica C. A. Mey.-t, melyet a mediterrán¬ 
vidéktől már valamivel messzebbre esnek. Grieseback (1. e. I. p. 486) 
szerint maga a Kaukázus valószínű hazája a Planera Richardi-nak, mig 
az ott is előforduló Pterocarya caucasica C. A. Mey. a perzsa Ebrus- 
tól látszik származni, mert az erdők, melyek az Ebrustól Taláschig ter¬ 
jednek el, a Parrotia persica-n kívül még két endemicus faalak által a 
Gleditscbia caspica és a Pterocaria caucasica C. A. Mey. által mint ön¬ 
álló növény tenyészeti központok vannak jellemezve (Griesebach, 1. 
í. 482.). Annál föltünőbb azon jelenség, melyet különben már Heer ho¬ 
zott föl, hogy a harmadkor éghajlati viszonyai csak megközelítőleg ha¬ 
tározhatók meg és a jelenlegi éghajlati területek egyaránt nem hozhatók 
párhuzamba, minthogy olyan növények is fordulnak elő a mi területün¬ 
kön, melyek a mediterrán-vidéknél melegebb éghajlatot igényelnek. Ilye¬ 
nek p. o. a Santa!um-fajok (a mi fossil-növényüuk, a Santalum salici- 
num Ettingsbs.) analóg élő fajai, a Santalum obtusifolium R. Br. és a 
Santalum Preissianum Mey. Ujhollandiában; a Dryandroides hakeae- 
folia Ung. élő rokona a Hakea ceratophylla R. Br., szinte Ujhollandiá¬ 
ban fordul elő, hol azon fajok egyike , melyek nagy számmal az úgy¬ 
nevezett scrub alkotásához járulnak. Ez t. i. a Proteacea- és Erica-alak 
sűrűén egymásba kapaszkodó cserjéiből áll, melyek közül csak itt-ott 
emelkedik ki egy fa és ilyformán Ujhollandiában hatalmas erdőket ki¬ 
szorítván, messzire kiterjedő területeket borítanak el. 
Hasonlóan utalnak még az eddig említés nélkül maradt fajok, u. 
m. a Physolobium Ettingshauseni n. sp.; Cassia liguitum Ung. és C. ambi- 
gua Ung., melyeknek rokonai a C. chrysotricba Coll. és a C. humilis 
