150 
még most is, a mennyire eddigelé kikutatták t. i. a Léna torkolatától 
egészen a Bering-útig, észak félé növekszik, már fenntebb említtetett. 
Az indiai óceán helyén, tehát az ('-világtól délnek és keletnek haj¬ 
danta nagyobb szárazföldnek, az u. n. Lemuriának, a félmajmok hazá¬ 
jának, kellett léteznie. Hozzátartozott Madagaskar, a gránitos, most sü- 
lyedö Seychellák, a Maledivák, Ceylon és hihetőleg egészen a Killing 
szigetekig, vagy még messzebb keletre is terjedt. De ne tévesszük szem 
elöl, miszerint irt az ó-világ keleti.és déli partjai, mint stilyedési vidé¬ 
kek különösen szigetesek, mert szigetek a sík tengeren mindég a száraz¬ 
föld szétszakadására ulalnak, csakhogy az említeti területen a Co- 
morokat és Mascareneket nem lehet szóba hozni, melyek mint vulkáni 
szigetek, sem a süíyedés mellett, sem az ellen nem bizonyítanak. 
Európa sorsa már kalandosabb volt, mert a felszín ezen sok tagú 
részének már ábrázulatából kiolvashatni, hogy oly szintéren fekszik, 
melyen ellentétes erők működtek és a különböző hatások és ellenhatá¬ 
sok között kemény tusa folyt. Általában azonban be kell vallani, hogy 
Európa területét a harmadkor, sőt még a jégkor óta is tetemes veszteség 
érte. Az északi tenger régente ép úgy nem létezett, mint a la Manche 
csatorna, hanem szárazföldünk a harmadkorban a Farőe szigetek és 
Islandon át egész Grönlandig terjedt s szilárd összefüggésben állt Észak- 
Amerikával Ha a mélységi téri-épek az előbbi óceán partjaiból valamit 
elárulhatnak, úgy az állíthatjuk, hogy az atianti-tenger északi medenczéje 
a múltban sokkal keskenyebb volt, s csak két ág nyúlt egyrészt Island 
és Grönlandi, másrészt Island és a Faröe szigetek közé. Mielőtt itt a 
szárazföld teljesen megszakadt volna, Spanyolország és Afrika még 
szorosan összefüggtek, mert hogy a gibraltari szoros még akkor nyitva 
nem volt, arról a középtenger két partján lévő növény- és állat-világ 
nagy hasonlatosságán kivid a Tarik-sziklákon élő majmok, melyek 
sajnos ugyan, egy családot kivéve, egészen kihaltak, bizonyságot tesz¬ 
nek. Másrészt ismét a középtenger vesztett területéből, és pedig a föld¬ 
tani jelenkorban, egy nagy darabot az Algírtól délre fekvő Saharában, 
hol még most is sóstavak vannak; ennél azonban a tenger nem nyúlt 
tovább délre és nyugatra A földközi tenger egy másik összeköttetése 
az indiai óceánnal úgy látszik, most van készülőben, miután a Nilus- 
delta északi partjainak síilyedése megkezdődött, ámbár a szomszédos 
syriai part nő s a vörös tenger partjai pedig emelkednek. 
Európában tehát a földfelszín többi változásaival ellentétben a te¬ 
rület-vesztés nyugaton és északon háromszorosan, t. i. a növény- és 
állat-világ faji statistikájáuak összehasonlítása, a tenger mélysége, s a 
létező sziget képződés által bizonyítható be. 
