152 
partja a visszavonuló részhez tartozik. Ha Észak-amerika két partszélét, 
az atlantit a csendes tengerivel, összehasonlítjuk, akkor a nyugoti olda¬ 
lon csak fjordokat és fjord-szigeteket találunk, melyeknek keletkezése 
eléggé meg lett már világítva és egy vulkanicus sziget csoportot, minő 
a Revillagigedos; ellenben a keleti rész gazdag oly szigetekben, melye¬ 
ket elszakadt szárazföldrészeknek ismerünk tél. Ide számítjuk Anticoslit, 
Neufundlandot, és ha a messze jövő éretlen gyümölcsöt is szabad le¬ 
szakítani, Neu-Schöttlandot is, mely a szárazzal csak egy keskeny hegy¬ 
hát által van összekötve, melynek á föld hatalmas dagálya t. i. a Fundi- 
öböli, naponként kétszer neki rohan, hogy e félszigetet egy új Neufund- 
landdá alakítsa. 
Közép-amerika nyugoti részével szemben egy őrségi, talán a har¬ 
madkor előtti szigetcsoport fekszik, a szárazföld sülyedésének eredmé¬ 
nyeként. Kárpótlásul a nemrégmultban bekövetkezett az északi és déli 
rész összeköttetése a panamai szoros által. Ott ezelőtt tengerszoros volt, 
mint ezt a geologok újabb észleletei bebizonyították, s mint az a nö¬ 
vény és állatvilág elterjedéséből következik, mert a délamerikai terem¬ 
tés egy különálló világ, mint az australiai, ámbár formákban nem oly 
ódon, mint ez, de viselete nem is modern, mint az északamarikai, vagy 
az ó-világi. 
A déli földrész nyugoti széle a löki legszigettelenebb partvidékei¬ 
hez tartozik, mert azon szélességeken kívül, hol fjordok mutatkoznak 
magok a partszigetek feltűnően gyérek, míg a meglevő óceáni szigetek, 
t. i. a Galopagok és Inan-Fernandez és Masaikéra két szigete, vulkani¬ 
cus képződmények. Egész ellenkező képe van az atlanti partvidéknek. 
Délen a Falkland szigetek állatvilága bizonyítja, hogy ezek egykor a 
szárazfölddel összefüggtek, s a patagoniai part még most is a sillyedők 
közé tartozik. Mély partbevágásai, minő a Matias és Glanca öböl, s 
tovább északra a Rio de la Plata, mely utóbbi bizonyára Paraná és 
Urugnay-nak nem u. n. Aestnariuma, jelei a szárazföld visszahúzódásá¬ 
nak. Az ottani part előtti sekélyek és padok, sziklák, minő a Martin 
Var-i Trinidad mellett, s maga az utóbbi sziget is, a szárazföldnek ke¬ 
let felé való kiterjedéséről tanúskodnak. Ezzel ellenkezőleg a Szt.- 
Péter és Szt.-Pál szikla síkjait, bár nem vulkáni eredetűek, miután 
egy vulkáni hasadékon fékiisznek, Délamerika nyugoti partjának odáig 
való terjedése emlék oszlopai gyanánt biztossággal nem tekinthetjük. 
Amazonas torkolata előtt azonban sok szárazföld elveszett, mint ezt 
Dóm Joas Martins da Silva Coutinhs, Adassik kísérője, utolsó kutatási 
útjában észlelte *) . . Az Amazonas torkolatának tölcsére ugyanis nem 
*) J. Ausland 1868 p. 159. 
