157 
mindenekelőtt, viaszsejtre emlékeztet. A sejtek legnagyobb átmérője 9 mm., a kiseb¬ 
bikje 6 mm. Az egész hálózat összefüggése a tábla egész felületén követhető, habár 
egyes részek elmosódnak s elenyésznek, mások mintegy leszakitvák. A fedőlap nem 
találtatván, nem tudhatni, vajon a hálózat a táblára reá nőve van-e vagy pedig csak 
lenyomat, mert a hálószálak abból az anyagból alkotvák, melyből maga a homokkő 
áll. Valószínű, hogy ezen képződményekben egy a Kárpáthomokkőben gyakori és 
Páni úr által leirt hyerogliphát látunk. 
Dr. von dér M a r k a Palaeontografika XXII. kötetében a 68. lapon leír és a 
II. táblán lerajzol egy az Amorphozoák osztályába tartozó fossd spongia fajt Gleno- 
dictyum hexagonum v. d. M. név alatt, mely a mi rejtélyes kövületünkhöz igen nagy 
hasonlatosságéi. Ennek leírása és rajza — a méretektől eltekintve — a legnagyobb 
öszhangzású kövületünkkel. De értekező tekintetbe véve egyrészt a méret eltérését, 
másrészt azt, hogy a kis-lipniki kövület úgy látszik mélyebb szintájat foglal el a 
kréta-emeletben az idézett leletnél, ezen kövület számára a G1 e n o d i c t y u m 
c a r p a t i c u m M a t y. elnevezést javaslatba hozza. 
Habár ezen kövület kiváló fontossággal nem is bir a stratigrafia szabatosságára, 
de örvendetes járulék a Kárpátok őslénytanához. Értekező hajlandó a petrografiai 
viszonyok némi párhuzamosítása után a kis-lipniki homokkövet az ajaki előjövetellel 
hasonlítani össze és az alsó krétába sorozni. 
.Szakülés 1878. évi május hó 8-áu. 
(Jegyzőkönyvi kivonat.) 
1. Bern á t h József értekezett „A magyarhoni és főleg a budapesti ásvány¬ 
vizekről. I.“ czíin alatt. 
Értekező a magyarországi ásványvizekről általában szólván, K o n e k és 
C h y zer tudósoknak nyilatkozatait idézi, melyekből kitetszik, hogy hazánk ás¬ 
ványvizekben bővelkedik ugyan, de az ezekre vonatkozó ismereteink minden tekin¬ 
tetben sem teljesek, sem pedig kielégítők; a hazai ásványvizek nemzetgazdászati 
szempontból sem vétetnek nagyon figyelembe. F ö 1 d t a n i tekintetben egyes helyek 
igen részletesen tanulmányozvák ugyan, de hiányzik az egész országról a földtani 
viszonyoknak olyféle összeállítása, melyből az ásványvizeknek keletkezését és vegyi 
alkatát magyarázni lehetne. G e o g r a f i a i és s t a t i s t ik a i tekintetben határo¬ 
zottan mai napig sem tudjuk, mely helységekben és szám szerint mennyi ásványvíz¬ 
forrás létezik, mert a jelenleg bizhatónak tekintendő és idevágó közlések Hunfal vy 
Jánostól és a m. k. s tatisti kai hivataltól származnak, hanem e kettő egymástól 
nagyon eltérő adatokat nyújt. Értekező a szakirodalomban búvárkodván, összesen 
1607 helységet talált felemlítve, melyben ásványvíz előfordulása állíttatik; de ezek 
között sok olyan van, hol jelenleg ásványvíz nem létezik ; értekező pedig ásvány¬ 
vizet tartalmazó helységeket ismer, melyeknek nevét a szakirodalom nem említi. 
Vegytani tekintetben ismereteink szintén nem kielégítők, mivel aránylag csak 
kevés ásványvíz vétetett vegyelemzés alá és a közzé tett elemzési eredmények 
nem mindig megbízhatók, így pl. régi elemzések szerint a málnási és kovásznai ás- 
