163 
5. Muscovit rendesen jobban vehető ki raakroskopice, mint a gór¬ 
cső alatt, ámbár figyelmes szemlélő párhuzamos hasadási irányairól és 
a keresztezett nikolok közt élénk színeiről hamar felismerheti. Csupán 
csak néhány példánynál van meg, makroscóposan is észlelhető ezüstfe¬ 
hér és fénylő kisebb-nagyobb lemezekben és pikkelyekben s csupán 
egy esetben fordul elő Biotittal együtt. 
6. Amphiból csupán csak igen apró foszlányokban és szálkákban 
látható, a melyek olaj- vagy sárgás zöld szülőkről és erős pleochro- 
ismusokról felismerhetők — s szintén gyakran vannak fekete mállás 
termények által elsötétítve. A vizsgált darabok csaknem mindegyikében 
megvan ugyan, de rendesen igen ritkásan elhintve az előbbeniek tár¬ 
saságában; csupán egy-kettőnél fordul elő jó bőven. A mállás követ¬ 
keztében néha átmegy 
7. Ghlöritba , mely sötét fűzőid színéről és finom rostos szövetéről 
és sárgás- meg kékes-zöld pleochroismusáról fölismerhető. Forró sósav 
hosszabb behatás után többnyire fölbontotta s igy leginkább Delessit 
lehetne. 
8. Magnetit apró alaktalan szemekben mindig a Biotit és Amphi- 
bol töredékek társaságában, s ezekkel kisebb nagyobb halmazokká 
összecsoportosulva, rendesen még Opacittal és bő vasrozsdával keverve 
szokott előfordulni, — mikor is ezen apró szemesés keverék a két fő¬ 
elegyrész (Kvarcz és Földpát) nagyobb kristály-szemei közé szorulva hálóza¬ 
tosán el van hintve az egész kőzetben. 
9. lurmalin a Drócsa hegyről való pegmatitos gránitban jókora 
fekete oszlopos kiválásokat képez, melyek csaknem tökéletesen a Kvarcz 
által vannak körülzárva s harántul sokszorosan megrepedezve; a repe¬ 
déseket ismét a Kvarz töltvén ki. Csiszolatban ezen Turmalin kávébarna 
színű, áttetsző, egészen zárványment s alsó nikol tökéletes elsötétedése 
által könnyen felismerhető. A zárványmentesség és az oszlopos kristá¬ 
lyok haránt töredezettsége a kőzetmagmából való korábbi kiválásra utal 
mint a főelegyrészeké. 
BerylU A Soborsinról való (60. sz.) gránitban apró likacsok van¬ 
nak, melyeknek falain itt-ott igen apró sárgás vagy zöldes, hosszrova- 
tos oszlopok, rendesen több párhuzamosan egymás mellett láthatók fen- 
nőve. Apróságuk miatt közelebb vizsgálhatók nem voltak, de alakjuk 
és külemük igen emlékeztet a Beryllre, mely ásvány tudvalevőleg nem 
épen ritkán fordul elő a régi kristályos kőzetekben. A csiszolat is érte 
egy ilyen oszlopnak lioszmetszetét s ez szabálytalan, de leginkább ha¬ 
rántul repedezett, kékes fehér színű, gyengén dichroisticus kékes és 
zöldes közt — keresztezett nikolok közt pedig olyan állásban sötét, 
