181 
Mind ezen kristálymetszetek, mind a kristályos szemek szorosan egy¬ 
máshoz simulnak, vagy pedig a másik főelegyrész, az Amphibol 
kristály töredékek és foszlányok ékelődnek közibük, illetőleg töltik ki 
a köztők maradt hézagokat. 
Az átvizsgált Diorit példányokban a Plagioklas kivétel nélkül többé 
kevésbé mállóit, átalakult állapotban találtatott, t. i. fehér, sárgás vagy 
szürkés-felhős pettyek, foltok láthatók a víztiszta változatlan anyagban 
s néha tökéletesen átlátszatlan ezen felhős zavarodástöl. A legtöbb eset¬ 
ben azen felhős zavarodás oka az, hogy a Plagioklas anyaga Epidottá 
kezd átmenni s igen gyakran lehet erősebb nagyításnál a sárgás Pista- 
zit szemcséket és kurta oszlopkákat a Plagioklas bensejében kivenni, 
sőt még optikai viselkedésüket is tanulmányozni. (Erről a Pistazitnál). 
Ezen képződő és teljesen kész Pistazit mellett azonban egyebek is hoz¬ 
zájárulnak a Plagioklas elbomályosításáboz; névleg a különböző zárvá¬ 
nyok, minők : lékbuborékok, Amphibol, Biotit és Chlorit-foszlányok, Mag- 
netit, Opacit-szemcsék és vasrozsda foltok, végre viztiszta mikrolithek 
és Opacit tűk is ritkábban. 
Igen gyakori eset az, ha a Plagioklasok magva sokkal homályo¬ 
sabb, mint a kerülete, a mi a mellett látszik bizonyítani, hogy felbom¬ 
lásuk a központból indult ki; de még gyakoribb az, hogy a mállás 
következtében párhuzamosan csíkos vagy szallagos lett a kristály s 
miután ezen csíkok és szallagok sokszoros ikrek egyéneinek felelnek 
nek meg, úgy látszik, hogy az egyes egyének különböző fokban álla¬ 
nak ellen a mállasztó befolyásoknak. 
A kőzetből kiszedhető Plagioklasokat Szabó módszere szerint vizs¬ 
gálván, azt tapasztaltam, hogy azok az Olikoklas-, Andesin- és Labra¬ 
dor sorok közt ingadoznak, sőt némelyek tán a kelletinél mállottabbak 
még a Bytownit sor felé is hajlanak; a legtöbb azonban mégis az Oli- 
goklas sorhoz áll legközelebb. 
Azon Plagioklasokat, melyekben az Epidottá való átalakulás már 
befejezve van, vagy közel jutott a befejezéshez, az olvasztásnál könnyű 
felismerni; ezek ugyanis elvesztvén az alkaliákat, alig vagy épen nem 
festik a gázlángot, — aztán egészben vagy részben barna salakká 
olvadnak meg; s ha a Plagioklasban csak nyoma is volna Epidotnak, a 
megolvadt üveges gyöngyben barna pont elárulja annak jelenlétét. 
2. Ortholdas általában alig fordul elő a vizsgált Dioritokban, ha¬ 
csak a kristályos-szemcsés-földpát anyagot, mely ikersávokat ritkán 
mutat, nem vesszük annak. Csupán egy példányban (130. sz. Odvos, 
Templom völgye) vannak uralkodó Plagioklas mellett sárgás fehér kris- 
tálykák kiválva, melyek górcső alatt egyeseknek és Szabó módszere 
