206 
VII. Serpentinné vált enstatit-kőzet. 
Ilyennek csupán a 2G. sz. kőzetet ismerém fül, mely Paul is vi¬ 
dékéről (Burdács fel éj való. 
Sötét szürkés-zöld, igen tömött, egynemű, szálkás törésű kőzet, a 
szálkák áttetsző fűzöld színűek; itt-ott fémfényű Magnetit-szemcsék hal¬ 
mazai is kivehetők. Tömüttsége: 2-805. 
Górcső alatt világos fűzöld alapanyag látható, mely apolar, tehát 
Serpentin. Ez teke van barnásnak látszó porszemcsékkel és nagyobb 
Magnetit és talán Chromvas szemcsékkel is A barnás por erős nagyí¬ 
tásnál szabálytalan kicsipkézett sárgás pikkelyeknek látszik, melyek a 
polarisált fényre hatnak még, tehát a Serpentin anyagtól különböznek. 
A Serpentin anyagból kiválva vannak továbbá elég sűrűn tübbé-kevésbé 
szabályos kristálymetszetek és ezeknek töredékei és foszlányai is. Ezek 
sárgás színűek, egészen átlátszók, párhuzamos hosszrovatokkal ellátot¬ 
tak, vagy keresztül-kasul fekvő szálcsák halmazait képezik. Alsó ui- 
kollal igen gyenge pleochroismus keresztezett nikolok közt élénk tarka 
színek mutatkoznak s a szálas rostos szerkezet erősen kitűnik. Elsüté- 
tedés mindenkor akkor áll he, midőn a rostok iránya a nikolmetszetek 
egyikével teljesen összeesik. Ezen a rhombos rendszerre utaló viselke¬ 
dés és a többi tulajdonságok az Eustatitra engednek következtetni. 
Ezen Enstatit-metszetek gyakran tartalmaznak Magnetit kristályokat, 
szemcséket és fénytelen fekete Opacit foltokat is. Magában a Serpen¬ 
tin anyagában a Magnetit szemek durva hálózatképen vannak elhe¬ 
lyezve, de Olivinnek nyoma sem fedezhető föl többé s igy bizonytalan, 
hogy Enstatit-olivin vagy más összetételű volt-e az eredeti kőzet. 
% ífí 
Serpentinbe átmenő kőzetekkel találkoztunk különben a Dioritekuél 
és a Diabasokuál is, a melyekre itt visszautalhatok. 
