220 
két eredményeztek, melyeket a gyakorló geologok a természetben számtalanszor 
feltalálnak és profilrajzokban feltüntetnek. E szerint kísérleti alapunk is nyertünk 
már azon mindinkább elfogadott nézet mellett, mely szerint a hegységek képződése 
tnlnyomólag a szilárd földkéreg összehiizodásának és ránozbaszedésének tulajdonítandó. 
(Compt. rend. LXXXYI p. 1092) I. B. 
A Fluorit optikai tulajdonságairól. 
Tudjuk, hogy a Földpátban három módon idézhetjük elő a fénysugárzás tüne¬ 
ményét, u m.: gyenge hevítés, fluorescentia és phosphorescentia által. Iíagenbach 
ur, ki az e három utón létrejött fényt a specr iscop segítségével megvizsgálta, azt 
találta, hogy a nem túlságosan hevített Fluorit az egyes példányok szerint különböző 
fényt bocsát ki, melynek spectruma azonban mindig ak 9 világos állandó csíkból 
áll; a fluorescentia által előidézett fény ellenben folytonos spectrumot mutat, a ua- 
rancsszintől a G. vonalig, melynek fénymaximuma az F. vonal közelében van. Ha- 
genbach ebből azt következteti, hogy ez esetben a fluorescentia idegen anyag beke- 
veredésétől függ. A phosphorescentia fénye inkább a hevített Folypát fényéhez ha¬ 
sonlít, a mennyiben spectruma szintén egyes csíkokból áll, melyek azonban sem 
számra, sem helyzetre nézve emezével nem egyeznek meg. 
(Arcli. d. Sciences phys. et nat. T. LX. X. 238. p. 297.) I. B. 
Eruptív homok. 
A Rhonevölgy több pontján, az eocanképlet alján sajátságos homoklerakodmá- 
nyok találtatnak, még pedig gyakran egyes kisebb területeken a mészhegység kö¬ 
zepette, majd lent a völgyben, majd magas hegyeg tetején. Fellépésük határozottan 
helybeli képződésre mutát. Lényegesen tiszta fehér vágj' téglavörös Kvarczhomokból 
állnak, kékesszürke vagy tarka márgabehelyezkedéssekkel és szabálytalan, minden¬ 
felé kiékelődő rétegezéssel. A márgában gyakran Gyps és Pyrit, a homokban Opál, 
Menüit és szarukő találtatik. 
Éhez hasonló képződménynek tekinthetjük a Dachstein fensíkján előforduló ho- 
mokbuczkokat is, melyekről Suess tanár értekezett, eredetüket felszálló erős forrá¬ 
soknak tulajdonítván. 
A dalmátországi szigetek Hippurit-mészkő területein is előfordulnak ezen helyi 
homoklerakódások és Lorenz említi, hogy ott a tengerpartok közelében viz alatt ki¬ 
fakadó források igen sok homokat szállítanak, melj - az idők folyamában rendes ko¬ 
mi tkdombokká felhalmozódik. 
Mind ezen hely beli és elszigetelt 1 1 omok 1 erakodmánj’ok keletkezését Fuchs T. 
úr, egyetértve Suess és Grass véleményeivel, a felszálló erős források működésének 
tulajdonítja: ily értelemben nevezi azt eruptív homoknak. 
„Világos — igj r mond továbbá F. ur, — bőgj- ilynemű folyamatok minden 
időben működtek és hogy ezek által igen sok, eddig teljesen rejtétyes homokkép- 
zödménj ek igen egyszerűen megmagyarázhatók. 
