VIII. évf. (1878.), FÖLDTANI KÖZLÖNY. 0.10. (szép. oU.) szám. 
ÉRTEKEZÉSEK. 
Két magyarhoni Doleritröl. 
Inkey Bélától. 
(Előadatott a földt. társ. 1878. évi jun. hó 5-éu tart. szakiilésén.) 
A miüt nyári geológiai felvételek alkalmával, dr. Hofmann K. fő 
geolog úr osztályában Sopron megyének délnyugoti részét bejárván, a 
Pálhegy nevű szép Bazaltkúp tetején egy nagyobb sziklatömegre akad¬ 
tunk, mely a környező sűrű Bazaltból kőzetének öregszemű, granitos 
szövete által vált ki. Az előleges vizsgálat benne Plagioklast, fekete 
Augitot s batszögös érczlemezeket mutatott ki. Később még bő alkalmam 
nyílt, az előj övét körülményeit megvizsgálni és gazdag anyagot gyűjteni. 
Ugyanazon év nyarán dr. Szabó J. tanár úr a vasmegyei sági 
begyet meglátogatván, onnan oly Bazaltdarabokat hozott vissza, me¬ 
lyekben a föntebb nevezett kőzethez igen hasonló ásványkeverék vékony 
táblák alakjában volt kiválva. Dr. Szabó űr ezen érdekes példányokat, 
valamint a belőlök készült csiszolatokat tanulmányozás végett nekem 
készségesen átengedvén, a görcsövi vizsgálat csakugyan kiderité a pál- 
liegyi és a sághegyi öregszemű kőzetek azonosságát, mely úgyszólván 
a legapróbb részletekre terjed. 
Ezen kőzet tehát, melynek összetételében lényegesen három ás¬ 
vány, n. m. egy plagioklasticus Földpát, Angit és Titanvasércz viszik a 
főszerepet, mihez Olivin, Apátit és Magnetit mint állandó, de aláren¬ 
delt keverékrészek járulnak, határozottan Doleritnek nevezendő. Bél¬ 
szövete tisztán szemcsés (granitos), közvetítő alapanyag vagy basis nél¬ 
kül. Hogy az alkotó kristályok méreteiről fogalmat nyújtsak, felemlitem, 
hogy a pálhegyi Doleritben a Földpátoszlopok 5—10 mm., az Angit 
fekete oszlopai 5—7 mm. és a Titanvasércz lemezei egész 17 mm. hosz- 
szusággal bírnak. Még hosszabbak talán az Apátit tinóm tűalakú kris¬ 
tályai, melyek néhol a csiszolat egész szélességét átszelik; az Olivin 
ellenben rendesen kisebb szemek alakjában lép fel. 
Földtani Közlöny VIII évf. 
16 
