225 
sivitásában mutat különbséget, néha azonban határozottan complemen- 
taris színekké polárisai,ják a fényt. 
Ezen feltűnő jelenséget, melyről kielégítő magyarázatot adni az 
eddigi vizsgálatok alapján nem tudok, egyelőre csak felemlíteni akar¬ 
tam, remélvén, hogy alkalmasabb anyagnak, nevezetesen jól kiképződött 
kristályoknak megvizsgálása által sikerűiéiül még az észlelt alakok 
kristálytani magyarázatát adni. 
Még nevezetesebb sajátságot mutat fel az Öli vili, mely mennyi¬ 
ségre nézve ugyan alárendelten, de állandóan szerepel a kőzet ásvány- 
keretében. Az Olivinszemek rendesen kisebbek az Augit kristályainál, 
és a Pálhegy Doleritjében ritkán bírnak kristálytani körvonalokkal, ha¬ 
nem inkább csak mint éles szögletű kristály töredékek tűnnek fel. Színük 
világos zöldes-sárga. Az anyag elég ép, csak a széleken és a repedések 
mentében látszik egy kis elváltozás, és a repedésekbe rendesen rozsda- 
szinii vasoxydhydrat szivárgott be. Feltűnő az Olivinnek gyakori érint¬ 
kezése Titanvasércz-1 emezek kel, és ha ez utóbbiak kissé elmállottak, 
vasrozsda rendesen bővebben fordul elő mind körülöttük, mind az Oli¬ 
vinszemek repedéseiben. Zárványok közül első sorban ismét az Apátit- 
tíícskék nevezendők, továbbá egyszerű vagy légbuborékos üvegzárványok. 
Picotit, mely a Bazalt Olivinben oly gyakran látható, itt nem mutatkozik. 
Mindezekben a sághegyi Dolerit Olivinje a Pálhegyével megegyezik, 
hanem alaki kiképződése az, mely a fentemlitett sajátságot tünteti fel. 
A dr. Szabó úr által nekem átengedett csiszolatok ugyanis azt mutat¬ 
ják, hogy ezen kőzetben az Olivinkristályok, majdnem kivétel nélkül, 
mint hosszú, rendes körvonalú, de belül üres kristályoszlopok vagyis 
csövek vannak kiképződve. A külső körvonal a P és oo P oo la¬ 
poknak megfelelő hatszögöt képez, mig a belső ür rendesen csak a 
prizmalapoknak megfelelő rhombalakot mutatja. Ezen kiképződés a 
szóban forgó kőzet Olivinkristályainak állandó sajátja és a vékony csi¬ 
szolatban a legkülönbözőbb keresztmetszetekben árulja el magát, úgy 
hogy p. o azon esetben, midőn az Olivinoszlop főtengelye a csiszolat 
síkjával párhuzamos, a kristályból nem marad egyéb mint két egyenes, 
egymással egyenközű sárgászöld oszlop vagy lécz, a köztük fekvő tér 
apró Földpát- és Titanvasércz kristályok keverékével lévén kitöltve; 
feltűnik, hogy ezen töltelékben a Titanvasércz lemezkéi az Olivin hossz- 
tegelyére függőlegesen állnak és ugyanez látható a külső felületen is, 
mintha az Olivin, mint a doleritmagma egyik első kiválása a később 
képződött kristályok elrendezésére befolyást gyakorolt volna. Ebből 
viszont az is következik, hogy az Olivinkristályok csőszerű alakja már 
eredeti képződmény, nem pedig a már megszilárdult kőzetben, mállás 
16 * 
