229 
zetben hatja át a Bazaltot és csapásának irányába az egész föltáráson 
végig nyomozható. Feküjében a Bazalttal való érintkezés éles határt 
mutat, inig a fedőben a Dolerit likacsos volta a határ felismerését nehe¬ 
zíti. Komban heverő darabokban még több, de rendesen vékonyabb Do- 
leriteket találtam, és ezeken többnyire jól kivehető, hogy a Dolerit- 
ásványok kristályai, mint valóságos telérásványok az oldalfalakra többé- 
kevésbé függőleges állást foglalnak el, és a bosszúra nyúlt telériirekben, 
melyeket több Ízben találtam, ezen ásványoknak szabadon kiképződött 
szép kristályai lépnek fel. Mindezen jelenségek nyilván arra mutatnak, 
hogy a doleritanyag itt a Bazaltnak kasadékaiba benyomulván, lassú 
kihűlés alatt képes volt 4 vagy 5 ásvány tömecscsoportjaira szétoszlani 
és arnorpk basis hátrahagyása nélkül tisztán szemcsés kőzetté válni. 
Szóval, a Dolerit mint valóságos kőzettelér lép fel és ha ezen Dolerit- 
erek a vulkánokon látható dyckok rendesen függőleges állásától eltérő- 
leg, csaknem vízszintesen fekszenek, ezen eltérést nyilván a Bazalttö¬ 
meg ilynemű elválása okozta, mely az utána nyomuló tömegnek ilynemű 
utakat nyitott. 
De ha Doleritünknek telérszerű képződését, mint igen valószínű 
magyarázatot, elismerhetjük, másrészt, úgy hiszem, hogy a Bazaltkitöréssel 
szemben a Doleritmagma feltódulását nem lehet sokkal későbbi és egé¬ 
szen külön folyamatnak számítani. A két nevezett hegy egészen isolalt 
kúpok, melyek szomszédságában más eruptivkőzet mint ugyancsak Ba¬ 
zalt elő nem fordul. Böckh és Ilofmann urak vizsgálataiból tudjuk, hogy 
az összes délbakonyi Bazaltkúpok, melyek csoportjához a Sági hegy és 
bizonyos átellenben a Pálhegy is tartoznak, a neogénkor vége felé 
aránylag rövid időszakban kitörtek, és hogy, úgyszólván, minden egyes 
kúp csak egy-egy nagyszerű kitörés szülöttje. Ha ez úgy van, akkor 
igen természetesnek látszik feltenni, hogy a hirtelen a fölszinre jutott 
láva csakhamar tömör Bazalttá merevedvén meg, a kihűlés okozta össze 
húzás számos hasadékot nyitott a Bazalttömegen keresztül, melyekbe 
azután a vulkáni tűzhelyből az izzónfolyö magma újra felnyomulhatott 
és itt, a még igen magas hőfokú környezetben, csekélyebb nyomás alatt 
is nagyon lassan hűlvén ki, nagyszemű kőzetté válhatott. A Dolerit fel¬ 
tűnő likacsosságát és a telérürek gyakori előfordulását talán épen annak 
tulajdoníthatjuk, hogy a Doleritanyag kijegedésének folyamata alatt az 
anyakőzet, a Bazalt, szintén még folytonos kihűlés által összehuzódváu, 
a hasadék ez alatt még inkább szélesbedett, s igy az eredetileg be¬ 
fogadott anyag által nem töltetett ki teljesen. így tehát a Dolerit kép 
ződése a Bazalt kitörésével szoros kapcsolatban van. Bajos is volna az 
ellenkező esetben elképzelni, hogy az első nagyszerű kitörés befejezése 
