230 
után hosszú szünet múlva a vulkáni erő újra föléledvén, láváit ismét a 
külszínig vitte és mégis egyéb nyomot sem hagyott volna hátra, mint 
egy pár keskeny hasadék kitöltését. 
Nézetem szerint tehát a leirt Dolerit és az őt körülzáró Bazalt, 
ugyanazon egy neogénkorú kitörési folyamat eredménye és ugyanazon 
egy magmának terménye, melynek szövetbeli különbségét csak a meg 
merevülés körülményeinek változása idézte elő. Más szavakkal: az 
előfordulás körülményei itt arra mutatnak, hogy Dől érit ünk nem 
m á s, m int ö r e g s z e m ü B a z a 11. 
Fölöslegesnek látszik ugyan ezt még külön kiemelni, mivel a 
petrographia azóta, hogy a Bazalt ásványi összetételét felismerni tanulta, 
mindig csak szövetbeli különbséget látott a Bazalt, Anamezit és Dolerit 
sorozatában. Ezt a nézetet vallja Zirkel, a Bazaltnemii kőzetek hírneves 
leirója és utána a petrographok nagy sora. Azonban Sandberger, 
ki a Meissener s a Rhön szép Doleritjeit, (melyek a mi Doleritünkkel 
mind szövetre, mind összetételre nézve feltűnő hasonlatosságot mutat¬ 
nak) behatóan megvizsgálta, * arra a következtetésre jutott, hogy a 
Dolerit és Anamezit elnevezés csak azon kőzeteket illeti joggal, melyek 
Plagioklas, Angit és Olivin mellett kizárólag vagy túlnyomó mennyiség¬ 
ben Titanvasérczet tartalmaznak, mig a magnetites kőzetekre ezentúl is 
a Bazalt név alkalmazandó." Az ily szigorú megkülönböztetés jogosult¬ 
ságát. Rosenbus c. h ** kétségbe vonja és szerintem az előttünk fekvő 
példányok is azon tétel ellen szólnak. 
Említettem ugyanis, hogy a sághegyi, valamint a pálhegyi Dole- 
ritekben a Titanvas, habár túlnyomólag, de nem egyedül képezi az 
érczes alkotórészt; mellette mindig Magnetit is lép fel, sőt az egyik 
Dolerit-példányban a Titanvassal egyenlő mennyiséggel szerepel. Más¬ 
részt a környező Bazalt, legalább a sághegyi, nem ment Titanvasércztől, 
sőt. ebben is rendszerint több az utóbbi, mint a Magnesvasércz. Egyéb¬ 
iránt e tárgyban dr. Höfmann Károly szép vizsgálataira *** lehet hivat¬ 
koznom, melyekből kétséget kizáró módon kitűnik, hogy Ti tan vasér ez 
és Magnetit gyakran egymás mellett vagy ugyanazon egy geológiai 
test különböző részeiben egymást pótolva szerepelnek. A Magnetit, mely 
a bazaltszerű kőzetekben előfordul, rendesen erős titantartalmu (u. n. 
lseriu) lévén, közte és az Umenit közt nem annyira vegyi, mint kris 
*Über Dolerit, Sitzungsbericht d. baier. Akademie dér Wissensehaften. 
1873. p. 140. 
** R o s’en b us c h : Microscopische Physiographie dér massigeri Gesteiue. 
*** Dr. Hofmann IC.: a déli Bakony Bazaltkőzetei. A m. k. földtani intézet 
évkönyve, 111. kötet. 
