235 
További ásvány a Magnesiacsillám, mely — a Kvarcdiori- 
tokban gyakori eset — az Ampkibol mellett gyakran fellép, sőt lielyen- 
kint annyira túlnyomóvá lesz, hogy a vékony csiszolatban Ampliibol 
alig látható és a kőzet egész jellege megváltozik. A csillám vékony 
léczeket képez, melyek néha tinóm rostos szövetet mutatnak; erős di- 
chroismussal, de csak halavány polarizáló színekkel birnak. Ugyan az 
a clilorittá való átváltozást, melyről már az Amphibolra vonatkozólag 
szóltunk, a csillámon is észlelhető. 
A Chloritról, mely majd pikkelyes, majd rostos alakban lép fel, 
már említettük, hogy az Ampliibol és a Magnesia-csillám átváltozásá- 
ból keletkezett anyagnak tekintendő. 
Szintoly másodlagos termény, legalább nagyobbrészt, a mint lát¬ 
szik, a Magnetit s részben Titanvasércz. A csillámban gazdag kőzet¬ 
részekben ez utóbbi egészen tisztán jelentkezik, ellenben ott, hol az 
Ampliibol uralkodik, mállási terménynyel van körülvéve, melynek 
mennyisége a Titanvasérczéhez megfordított viszonyban áll. 
Az imént leirt ásványokból alkotott kőzet tehát mindenesetre 
Kvarcdiorit; e mellett szól a basicus kőzetsorban kissé nagynak fel¬ 
tűnő kovasavtartalma, mely Lodin szerint (az említett helyen) körülbe¬ 
lül 85°/ 0 , az én meghatározásom szerint átlag 60 százalékra rúg. 
A mi kőzetünk helyzetbeli viszonyait illeti, Adrián tömzsalakú 
előfordulást ir le. Szerinte a zöldkőtömeg körrajzai igen szabálytala¬ 
nok; a főtömzsből számos elágazás szakad el, melyek mindig a Cobalt- 
és Nikel-érczek lelhelyeire vezetnek, elszigetelt tömegről is szól, mely 
a Hosszúhegy éjszaki lejtőjéu lép fel. 
Ha Adrián véleményét, mely szerint a Kvarcdiorit a zöld palá¬ 
kon keresztül hat, elfogadjuk, úgy kőzetünk régibb, mint a kőszénképlet, 
de a devonnál fiatalabb ; a nevezett palákat Hauer fekvési viszonyaik 
és a Sudetákban fellépő hasonló kőzetekkel való többnemű analógiák 
nyomán a devonképletbe helyezi. 
Azonban láttuk, hogy a kőzet természetére nézve a kutatók véle¬ 
ményei szétmennek és hogy nevezetesen Zeuschner a szemcsés és a 
palás zöld kőzetek között nem mást, mint szövetbeli különbséget talált. 
Csak későbbi, részletes vizsgálatok dönthetnek e kérdésben. Az utóbbi 
nézet mellett szól a Kvarc-Dioritok nagy változatossága mind a szövet¬ 
ben, mind az ásványok keverékében, minek folytán, mit mindnyájan 
bevallanak, gyakran lehetetlen a „Zöldkövet^ a „zöld palától^ kőzet- 
tanilag különválasztani. Különben az odavaló bányászok „Gninstein^ 
névvel egy kiválólag palás kőzetet, Dioritpalát, is illetnek. 
Nem valósziniitelen, hogy Dobsinánál, hol ugyanazon zöld palák 
