240 
,szerkezetéinek és helyzetének tanulmányozása a vulkánterület történetét 
illetőleg eredményeztek. A munka kiadása ezáltal némi késedelmet 
szenvedett, mi fölött azonban annál kevésbé panaszkodhatunk, mivel 
igy hazánk ezen remek vulkáni vidékének teljes ismeretéhez jutottunk. 
A mi a munka első részét illeti, mint a petrographiai vizsgálás 
általános eredményét kiemelhetjük, hogy az egész délbakonyi vulkán¬ 
rendszer tisztán csak Földpátbazaltot (részben ugyan alárendelt Nephe- 
lintartalommal) szolgáltatott és hogy az összes anyagban aránylag csak 
csekély változat mutatkozik, úgy hogy, az egész, számos ponton a nap¬ 
fényre jutott bazaltanyagot egy közös földalatti tűzhely terményének 
tekinthetjük. A kőzetek vékony csiszolatai, melyekről a munkához mellé¬ 
kelt igen sikerűit szines rajzok szabatos képet aduak, a Bazalt belszerke- 
zetére és alkotó ásványainak kiképződésére nézve számos érdekes jelen¬ 
séget tűntetnek fel, melyek felsorolásába itt nem bocsátkozhatunk. Csak 
egy észlelést akarunk kiemelni, mert egyrészt a Bazaltok eddigi leirá- 
sában, legalább ebben az alakban nem fordúl elő, másrészt azon mesz- 
szemenő genetikai következtetéseknél fogva, melyeket a szerző hozzá 
fűz, figyelmünket kiváló módon leköti: a Titánvasércz és a Magnetit 
előfordulására vonatkozó észlelésekről szólunk*. A Kabhegy Bazaltjai¬ 
nak megvizsgálásánál a szerzőnek feltűnt, hogy eme hatalmas Bazalt¬ 
tömeg tövéből való példányokban a kőzet érczes ásványeleme túlnyo- 
mólag Titánvasércz által képeztetik, mig ugyan e hegy tetőkőzetében a 
Magnetit válik uralkodóvá. Ezen megfigyelés más Bazaltkúpokra nézve 
is érvényesnek mutatkozott: a Titánvas túlnyomósága mindig az alsó 
kőzeteket, Magnetité pedig a tetőkőzeteket jellemzi; oly Bazaltok, me¬ 
lyekben e két ásvány vegyesen mutatkozik, a természetben is közbeeső 
állást foglalnak el. 
E megfigyelt tény magyarázatát a szerző a nyomás különbségei¬ 
ben keresi, melyet a lávaoszlop különböző része, még a vulkáni csa¬ 
tornában szenvedett, midőn az izzón folyó anyagban az ásványok kivá¬ 
lása és kristályosodása már megkezdődött. „Tegyük most fel, hogy 
közönséges nyomás alatt a Magnetit csekélyebb oldékonysággal bir az 
izzófolyó kabhegyi kőzetmagmában, mint a Titánvas; növekedő nyomás¬ 
sal pedig, egy bizonyos határtól fogva a viszony megfordul, és a Titán¬ 
vas válik nehezebben oldhatóvá mint a Magnetit“ ** — igy hangzik a 
szerző hypothesise, melyhez még azon második feltevés járul, hogy t. i. 
a Kabhegy tetején jelenleg helytálló magnetites kőzet eredetileg is a 
* Különösen a 357.—371. és a 491—498. lapokon. 
* * 365. 1. 
