247 
Ez pedig az: Ag 6 Fe 13 S 26 empirikus képlettel jól egybehaugzik. 
Fajsúlya három meghatározás középértéke szerint, melyek a Pyknome- 
ter segélyével eszközöltettek: 4 - 217. Leihelye Joachimsthal Csehor¬ 
szágban, hol 1872 júniusában födöztetett fel; találtatik a Geister és a 
Hildehrand telérben. A telértöltelék sorozata a következő: 1. tömör 
Kvarc és kristályos Dolomit, 2. finomszemű Smaltit, 3. Markasit (Le- 
herkies), 4. Ezüstfakóércz (Silberkies), Frieseit kristálykák és aprókris¬ 
tályos Dolomit, Proustit, 5. Proustit, Rittingerit, Dolomit. 
40. P seudobrookit. (Dr. Kocli A. Ért. a térin. tud. kör. 
Kiadja a m. tud. Akadémia. IX. kötet, 2. szám). Kristályrendszere a 
rhombos és kicsiny 1 és 2 mm. átmérőjű igen vékony kristálykákban 
fordul elő. Leggyakoribb alakjai xP x (a), xP (m), xP x (b), I >:c 
(d), 1 / 3 P x (e), a ritkább lapok: xP2 (1), P x (y); legritkább 
a P 6 (p) lap. Az a véglapon igen éles, a főtengelylyel párhuzamos 
rostok vannak. Hasadása a b lap szerint meglehetős, törése egyenet¬ 
len, a kagylóshoz közelitő. Kern. közel 6 , fajs. 4.98. Sötétbarna, vas¬ 
fekete sziuü, az igen vékony táblácskák barnák, rubinvörös áttet¬ 
szők. Karcza ockersárga. Fémes gyémántfényű, a hasadási és törési 
lapokon zsirfénybe játszó. Átnemlátszó, csak a legvékonyabb táblács¬ 
kák áttetszők. Vegyi alkotása: 52'74°/ 0 Ti0 2 , 42‘29°/o Fe. 2 0 3 (A1 2 0 3 
nyomaival), 4*28% CaO és MgO, 0‘10°l n izzitási veszteség; e szerint 
Titánvas és az llmenittel dimorpli. Forrasztócső előtt és a gázlángban 
a kristálykák alig ömlenek, de fényüket elvesztve salakos külsejűek 
lesznek. Sósavban a finom por tökéletlenül oldható, de concentrált 
kénsav huzamos főzés után teljesen föloldja. Boraxgyöngygyel tiszta vas- 
reakcziót ad. A fosforsógyöngyöt redukálva, melegen sárga, kihűlve 
pedig rózsa-ibolyaszinűvé festi, mely kevés staniol beolvasztása után, 
sötétebb ibolyaszinű lesz (Ti0 2 reakcziója); oxydáló lángban a gyöngy 
majdnem színtelen marad. Nevét a Brookittól nyerte , melyhez kristály- 
rendszere, habitusa, fizikai és részben chemiai tulajdonságai szerint is 
igen hasonlít. Leihelye: Aranyi hegy, Hunyadmegyében, hol egy 
vulkáni gőzök által elváltozott [Augitandesit üregeiben Amphibol, Hii- 
matit, Tridymit és Szabóit társaságában fordul elő. 
41. Szabóit (Dr. Ko eh A. Ért. a term. tud. köréből. Kiadja 
a m. tud. Akad. IX. kötet 2. szám.) Háromhajlású kristályai igen ki 
csinyek (legföllebb x / 2 —1 mm. átm.) és papirvékouyak. Alakjai: 
xPx (a), xPj (m); m JP (1); x P x (b) ; X P (o); P 1 (p), : P X x (x), 
x Pj x (y), ritkábban t P (q), J 3 1 (r), oP (c). Hasadása biztosan 
nem volt meghatározható, törése egyenetlen. Kern. 6 ' 0 n felül. fajs. 3.505 
