255 
brit szigetek Európával még szárazföld által lennének kapcsolatban, 
növény- és állat-világuk nem volna különböző, sem másképen szétosztva, 
sem pedig gazdagabb vagy szegényebb. 
A La Manche csatorna általában igen sekély, Calais és Dower 
közt csak kevéssel mélyebb 20 fadennál, úgy, hogy sok falusi to¬ 
rony, ha e tengerszoros fenekére állíthatnék, a vízből még ki is lát¬ 
szanék. Ugyanez áll az éjsaki tengerről*; azon vonaltól délre, me¬ 
lyet Aberdeentől (Skócziában) Jiitland éjszaki csúcsán húzva képzelünk, 
a strassburgi Münster, ha mindjárt a tengerfenék legmélyebb pontján 
állna is, nem csekély magasságban nyúlnék ki a vizből. Nem kellene 
tehát egyéb, mint egy százados emelkedés, hogy a brit szigetek újból 
Európához csatoltassanak. A brit szigetekkel hasonlót mutat Uj Guinea, 
melyet a Torress út választ el Austráliától; mert a Torress út, valamint 
a tőle nyugatra fekvő Harafura tenger középmélysége csak 180 láb 
(pieds); s ugyanez áll a délchinai tengerről is Borneo, Cambodscha, a 
malakai félsziget, Sumatra és Jáva közt. Azon természetes határ, mely 
Austráliát és a hozzá tartozó szigeteket Ázsiától elválasztja, egy 100 
fadennál mélyebb út, mely csak négy német mértföld széles s az ázsiai 
Báli szigetet az austráliai Lombock szigettől és Celebest Borneotöl vá 
lasztja el. Ezen vonaltól nyugatra valamennyi növény és állat s az 
utóbbiak közt — mint ezt Wallace fényesen kimutatta** — még a ma¬ 
darak is ázsiaiak, holott keletre mind australiai. Hogy ezen mély tenger 
alatti hasadék csak a harmadkorban jött létre, s Austrália az általunk 
lakott világszigettel szárazon függött össze, bizonyítja azon körülmény, 
hogy akkoriban még Európában is (mint maiglan Austráliában) erszénye¬ 
sek és Eucalyptus-ok éltek. Az austráliai szerves világra igen hátrányos 
volt, hogy e hasadék Austráliát a szárazföldtől elszigetelte, mert 
az azóta magára hagyatva, fejlődésében annyira visszamaradt, hogy 
azon európai, ki mainap Austráliát meglátogatja, ott újra feltalálja az 
állat- és növényvilág azon elavult és régidivatúvá vált viseletét, mely az ő 
világrészén a harmadkorban még divatos volt. 
Austrália továbbá a Tasmaniában a területveszteségre még egy 
más példát is szolgáltat, mely sziget csak a sekély (középmélysége 210 
láb, pieds) Bass.út által lévén elválasztva, nem egyéb, mint egy fél¬ 
sziget, melynek a vizalatti kapcsolatát a tenger leplezni igyekszik. Kü- 
* Norvégia észak-nyugoti partja, valamint Novaja Semlja mentében egy hasadék¬ 
völgy húzódik, mely jelenség v. Middendorff gyanitása szerint, általános földtani 
okon alapszik. (Petermann’s geograpk Mitth. 1871. S. 31.) 
**) így újabban ismét a „The Malaye Archipelago“-ban. London 1869. Tóm 
I. p. 13. 
Földtani Közlöny VIII. évf. 
18 
