258 
kevésbé mélyen benyúló öböl felel meg. így pl. az Aleutáktól éjszakra 
a Bering-tenger fekszik, melynek még az ó- és újvilág közötti csekély 
összefüggést is sikerült szétrombolnia; a Kuriláktól éjszaknyugatra 
találjuk az ochocskai tengert, Japántól nyugatra a japáni tengert, a 
Lin-Iviu szigetektől nyugatra a sárgatengert s végül a Philippináktól 
nyugatra a dél-ckinai tengert. 
A uagy-oceán éjszaknyugati partja mentében lévő szigetkoszorúk 
e szabályos elhelyezkedését a szellemes, bölcselő Krause Károly K. F. 
éles szeme már 1811-ben felfedezte, anélkül azonban, hogy vulkáni ter¬ 
mészetüket az ilyen rendezkedés szükségképeni okának ismerte volna 
fel. Maga v. Iloff is, a föld felszínének természeti változatairól irt koszorús 
pályamüvében, ezen szigetfüzéreket az ázsiai szárazulat egykori szélei¬ 
nek nézte, melyekben a bullámcsapás hézagokat ütött. Dana, „Manual 
of Geology“ czimíí legújabb tankönyve 36. lapján szintén leírta ezen 
szabályos alakulást, ezen szigetképződmények vulkáni eredetére azonban 
a mi pedig egészen ismeretes volt előtte, figyelmessé nem tesz. 
Humbold S. először, az 1811-ben megjelent „Essai politique sur 
la nouvelle Espagne“ czimíí művében említi, hogy a tüzokádó begyeknek 
Mexico térképére való felhordásánál megdöbbenve vette észre, miszerint 
valamennyi a 18 éjszaki szélességi fok közelében fekszik úgy, hogyha 
a Tuxtla és Colima között fekvő vulkánokat egy vonal által kötnők 
össze, ez egy nagy földteken a legnagyobb kör ívét majdnem megköze¬ 
lítené. Ha meghosszabbítjuk — teszi hozzá Humbold — a mexikói 
vulkánok vonalát a csendes tengerbe, akkor a hasonlókép vulkáni ere¬ 
detű Revillagigedo szigetekre bukkanunk. Humbold S. egyik legszebb 
fölfedezése az : hogy a föld legtöbb tűzhányó hegyei sorokba rendez¬ 
kednek; és Bucii Lipót, ki a Canári szigeten e tüneménynek hasonmá¬ 
sára talált, a sorvulkán elnevezést hozta indítványba. A törpe vulkánok 
egy raja, melyeknek kúpjai egymásra úgy következnek, mint sorban 
a katonák, a Canári szigetek egyikén, a Lanzarosán, két párhuzamos 
repedésből nyomult ki, melyeket, mint ez átalában gyakori, haránt- 
hasadékok kereszteztek. Ha magunknak az ily tovahuzódó kasa- 
dékokat ajkaknak képzeljük, melyekből időnkint izzónfolyó kőzetek 
bugyognak ki, és ha az ily liasadék vagy kurtább párhuzamos kasadé- 
kok egész raja rövidebb, de más irányú hasadékok által kereszteztetik, 
akkor a társvulkánok szabálytalanul felhalmozva tűnnek fel ami ovira, 
hogy aztán a liasadékkálózatot, pontos fényképek nélkül, igen bajos 
felismerni, mint ez az azori és még inkább zöld-foki szigeteknél és a 
Galapagos vulkánoknál tapasztalható. Ámbár az ázsiai példák a vulká¬ 
noknak soronkénti elrendezkedését fényesen be is bizonyították, nem 
