259 
következik az, hogy ők a földteke legnagyobb körén, hanem egy lapo¬ 
sabb íven fekiisznek. Ha a kezelő a szigetsorok rendezkeclésének vizsga- 
kásával már foglalkozott, az első pillanatra sikerülni fog neki a Mariá¬ 
nak, a Salomok és az Uj-Hebridák vulkáni természetét felismerni. Ennél 
azonban már nehezebb a hávai szigetcsoport vagy az éjszaki félgömbön 
fekvő Sandwich szigettenger és a Marquesas- vagy Mendana szigetek 
kettős lánczolatának megfelelő görbét megtalálni. Sokkal világosabban 
látható a guineai tengeröbölben az Anobom, S. Tkomé, Principe és 
Fernandó Pó szigetek vulkáni sorakozása, melyeknek meghosszabbításá¬ 
ban fekszik az afrikai szárazulaton a vulkáni Camerun hegység, és 
melyeknek görbéje szintén homorú oldalát fordítja a szárazföld felé. 
Nyilt tengereken a korallépitések által keletkezett másik szigetfaj 
előállását elsőben Charles Darvin Fitzroy-val való tőidkor üli utazása al¬ 
kalmával a Sunda ut délnyugati részében fekvő madrepora eredetű Kiliug 
és Kokos szigetek szorosabb megvizsgálásakor derítette ki. A zátony- 
épitő korall tudvalevőleg elhal, a mint törzsei elérik a tenger színét. 
Tudjuk továbbá azt is, hogy e meszetelválasztó polypok csak igen 
mérsékelt mélységben kezdik meg építkezéseiket, azért, mert csak a fel¬ 
melegedett tengervízben élhetnek meg. De miután a legtöbb korallsziget 
közelében a mérő-ón váratlanmélységre száll alá, az alapnak azalatt, 
mialatt a korallépitmény felemelkedett, siilyednie kellett, ha mindjárt 
ezen mozgás közben szünetek s ezáltal a korallzátony növésében nyuga¬ 
lom állt is be. Olybá tűnnek fel e korallszigetek előttünk, mintha a 
természet végkisérletet akarna tenni, hogy egy elsülyedt szárazföldet a 
teljes eltöröltetéstől megmentsen, de ami késik nem múlik. Már Biruni, 
a kitűnő arab geograph arról értesít, miszerint időnkint a Maledivák és 
a Lakadivák egyes szigeteit a tenger elnyelte.* Még napjainkban is 
hallani, hogy a polynesiai szigetlakok menekülni és elköltözni kényte¬ 
lenek, mert törékeny lakhelyüket a tenger szétrombolja, ami érthetővé 
teszi azt, hogy a maláyi faj természeti kényszer folytán van oly nagy 
területen szétszórva, jóllehet pl. a Mavrik, kik a lakatlan Uj-Seelandra 
költöztek, hagyományaik szerint, Savairól, tehát egy magas szigetről 
jutottak oda. A délitenger mostani korallszigetei hihetőleg egy polyne¬ 
siai földrész hegygerinczein emelkedtek föl, legalább Dana kimutatja, 
hogy e szigetek, melyek szabálytalanul a napsugarakban úszkáló por- 
* Hogy ily tünemények még maimipság is ismétlődnek, bizonyítékul Prentice 
hajóskapitány egy példát hoz fel, ki a maledivák egyikét, melyen néhány év előtt 
még pálma ligetek diszlettek, élő kondinkkal fedve találta. Jóllehet a bennszülöttek 
azt állítják, hogy a szigetet a zajló tenger mosta el, mégis valószínűbb, ha a tenger 
fenék helyi siilyedését tételezzük fel. (Charles Darvin, Coral Reefs, London 1852. p. 72.) 
