260 
szemecskék módjára a déltengert keresztül-kasul borítják s csaknem 
párhuzamos vonalakban egy állandó irányt követnek, a mi a Cordiler 
rak párhuzamos hegylánczaira és hajtásaira emlékeztet. Tudva azt, 
hogy a zátonykorallok csak egy 16°R. középhőmérsékü tengervízben 
épittenek, akkor a geológiai jelenkorban korall szigetek csakis a forró 
és mérsékelt égöv alatt létezhetnek. Petermann földrajzi közleményei¬ 
ben (Petermanns geographischen Mittheilungen 1857. Tatéi I.) a déli ten¬ 
gerről egy oly térkép jelent meg, melyen a tenger hőmérsékletei fel 
vannak jegyezve, a korailövet pedig egy színes határ mutatja, melyet 
törvényünk megállapítására most bizonyságul hívunk fel arra nézve, 
hogy a szárazulattól távol, a korallövön túl, a szigetek csakis mint 
vulkánok, vagy vulkánok közelében emelkednek. 
A Japán és California közt nyűgöt és keletnek és az Aleuták s 
a havai szigetek közt éjszak és délnek fekvő nagy vizterület, melyet 
egyedül illet meg jogosan a Csendestenger nevezet, teljesen szigettelen. 
Erre aztán egészen a korallépitkezések déli határáig a kis szigetek 
egész raja következik. Ezen ezer meg ezer sziget között csak két fajt 
találunk, t. i. magas és alacsony szigeteket.* A magas szigetek kivétel 
nélkül vulkáni eredetűek, az alacsony szigetek pedig kivétel nélkül 
korall építmények. A magas szigetek a Salamon-, az Uj-Hebridák-, a 
Viti- (Fidschi), a Tonga-, a Samoa-, a Tahiti- és a Marquesas csoport¬ 
hoz tartoznak; sőt egyes előőrseik, mint Pitcairu-, a Húsvét-** és Salay- 
Gomez-sziget vagy vulkánok voltak hajdanában, vagy legalább vulkáni 
eredetűek. A működő tűzhányók valamennyien a szárazföld közelében 
vannak, ellenben a Marianna-vulkán ok Ázsiától-, a Samoa*** és Tonga 
* Ezen alacsony szigetek közt olyanok is vannak, melyek újból felépültek, 
csakhogy igen gyér számmal találhatók; ilyenek Dana szerint (Manual of Geology 
p. 578.) a Paumotu csoportban az Erzsébet vagy Toau sziget, mely 80', Makatea 
szigete (tahit nyelven Maatea) 250', s Meinicke szerint (Dér Archipel dér Paumotu 
Zeitschr. d. Gesell. f. Erdk. 1870. p. 392) a Matia vagy Aurora sziget 250'-baI lön 
magasabb; e két utóbbi a vulkáni Társaság-szigetek (Gesellschaftsinseln) közelében 
fekszik. (Darvin, Coral Reefs p. 174 ). A Cooks-vagy Hervey szigetcsoportnál ugyan¬ 
ezen jelenség ismétlődik melyeket nem rég Lamont (Wild Life among the Pacific 
Islanders. London 1867. p. 72.) látogatott meg és irt le; az emelkedések ott: Atiu 
szigetnél 12'; Mangaia szigetnél 300' ; Ruruteanál 150', mely utóbbi a szomszédos 
Tubuai csoporthoz tartozik. A többi fölemelkedett korallképződmény, mint pl. Oahu 
a Havai-, Eua a Tonga- s végre Vavau és Savage- vagy Inue szigete a Barátságszi¬ 
getcsoporthoz tartozik, tehát vulkáni területen fekszik. 
** A Húsvét vagy Rapa-nui sziget vulkáni jellegét J. L. Palmer is ismerteti 
(Proceed. of. the R. Geograph. Society. 1870. p. 109.). 
*** Olesinga előtt, a Hajós szigetek (Scliifferinseln) vagyis a Samoa csoport 
közelében Graeffe Ede az 1866. évi szeptember és október hóban tenger alatti vul- 
