267 
lyeket erisio név alatt ismerünk. Valamennyi a tenger mélyében kép¬ 
ződött réteges kőzet vizirányos települést mutat, tehát midőn valamely 
szárazföld tenger alá sülyed előbb-utóbb kitöltetnek azon redők és ba¬ 
rázdák, melyeket alászállása előtt a légbeliek létre hoztak. A hegysé¬ 
gek helyett a tenger fenekén inkább terasse-képződmény lehet uralkodó, 
azonban ily tenger alatti terasse-ok lejtőit nem gondolhatjuk oly mere¬ 
deknek, mint a hogy pl. Irland és Skócia martjai ereszkednek a ten¬ 
gerbe, hanem csak oly csekélyeknek kell képzelnünk, hogy rajtok egy 
ember, az útnak kanyarodása és tüdejének különös erőltetése nélkül, 
mehet fölfelé. Abban, hogy ezen ál tan gyökeret vert, nagy részük volt 
azon eszményi mélységi metszeteknek, melyeket a tengeralatti egyenetlen¬ 
ségek érzékesitésére rajzoltak, és melyeken a magassági különbségek 
nagyobb mérték szerint készültek, mint a vizszintes távolságok. Ez által 
csak domborzati torzképeket nyerünk, mely azonban a képzeletben mé¬ 
lyen bevésődik s onnan nehezen törölhető ki. Ilyféle tanulságos például 
szolgál az atlanti völgy legnagyobb szélességében Guineától Mexikóig 
vett sajátságos metszet; mely vonalon az amerikaiak nagy számú 
méréseket eszközöltek. Ha a 20 és 30 nyugati szélességi fok 
közötti tért, mely a legnagyobb magassági különbségeket mutatja, 
valódi viszonyuknak megfelelőleg rajzoljuk, akkor a capverii sziget 
vulkánok, melyek e torzképen egy fésű fogaihoz hasonlitanak, alacsony 
kupliegyekké válnak, melyek vulkáni erők által egy csekély tenger- 
alatti lejtőre rakattak le. Ha az Éjszaki tengert egyszerre ki lehetne 
száritani, akkor feneke egy alacsony buczkákkal borított sivataghoz 
hasonlítana. A völgyek helyett ellenben néhány helyen tölcsérféle mé¬ 
lyedéseket találnánk, főleg oly helyeken, hol a régi üres tereknek a 
széleken megkezdett kitöltése a közép felé még nem ért teljesen véget. 
A mit eddig az atlanti óceán a szárazföldtől távolabb eső részeinek 
mélységéről tudunk, az eddigi mérőeszközök hiányossága mellett, és 
bármily merész legyen is a mélységmérés eredményeinek keresztmetsze¬ 
tekben való ábrázolása, mégsem lehet „tengeri hegységekről^ és tengeri 
völgyekről beszélni, hanem csak földhullámokról, minőket pl. az európai 
Oroszországban látunk, ha kitöltve képzeljük a folyók által kimosott ba¬ 
rázdákat.* 
* Mióta a fentebbiek közöltettek, Bischof Gusztáv ,,Die Gestalt dér Erde und 
dér Meeresboden 11 ^ czimű művében (15. 1.) véleményünket igazolja, azonban hozzá 
teszi, hogy az atlanti tengerfenék közepén, ott, hol az angol táviró-huzal fekszik, 
torladék halmozódott föl, mely 18 - 9 német mtfdnyi alap mellett 2126’-bal Neufnnd- 
land, 3006'-bal Irland felé esik, tehát a keleti lejtő esése : 1, melyen egy vasút ne¬ 
hézség nélkül egyenes vonalban felfelé haladhatna. 
