270 
tartjuk Colién E. petrografiai vizsgálatának eredményét röviden közölni. Eszerint 
ezen meteorit finom kristályos, világos szürke alaptömege ! legnag 3 ~obb részben, tu¬ 
lajdonságai után ítélve Enstatit és Oliv inból áll, melyekhez még valószínűen 
Hypersthen is járul. Az alaptömegbe beágyazott fémes ásványok: Troilit 
és Nickelvas. Ezek között egy zavaros színű, gyöngén áttetsző állomány van, 
mely hasonlít, az alaptömegben még bennfoglalt szürke szinti, érdes felületű göm¬ 
bökhöz. A zsadányi meteorit tehát a jelleges Chondritoklioz tartozik és 
megegyező a Láncé, Gopalpur és Pultuskról származókkal (Verh. d. nat. liist. med. 
Ver. zu Ileidelberg. II. 2.) (S. S.) 
* 
A Tridymit kristályalakja. A kristályos kovasav ezen második 
változata, melyet ismeretesen G. vöm Katii a San Cristobal hegyről — Pachuca 
mellett, Mexicoban — származó trachytszerű kőzetnek hasadékaiban födözött fel, a 
felfödöző beható vizsgálatai szerint hatszöges kristályrendszerűnek bizonyult. L a- 
saulx azonban „Schles. Gesellscli. für vaterl. Cult.“ folyó évi február hó 20-án 
tartott ülésén oda nyilatkozott, hogy vizsgálatai szerint az a rhombos rendszer¬ 
ben kristályosodik, de hatszöges pseudosimmetriával Ennek fol) r tán valószínűnek 
is tartá, hogy azonos a Maskelyne által a breitenbachi meteoritban felfödözött 
harmadik kovasav változat, az As mán ittál. Legújabban pedig a Grotli-féle 
Zeitschr. t. kryst. etc. II. kötetének 3 füzetében közzéteszi ide vonatkozó és bőséges 
anyagon véghezvitt optikai vizsgálatának eredményét. Eszerint a Trydimit h áro m- 
hajlású. Alakjai azonban a rhombos rendszerhez igen közel állanak. A látszóla¬ 
gosan hatszögü táblák iker növések, analógok pl. az Aragonit ikeréihez. Ha¬ 
sonló eredményre jutott Schuster M. is a Tschermák-féle „Min. u. petrogr. Mitth. 
I. kötetének I. füzetében, a ki hasonlóan optikai vizsgálata alapján szintén három- 
hajlásúnak állítja a Tridymitet. (S. S.) 
* 
Az ónérczek eredetéhez. Alkalmunk volt ama szép kutatásokra utalni, 
melyeket Sandberger ur különböző fémeknek a tömeges kőzetek silicát-ásványai- 
ban való előfordulása körül tett. (L. Föld. Közi. 1878.) Ezen irányban folytatott ta¬ 
nulmányainak legújabb eredménye gyanánt jelezhetjük az ón felfedezését Lithion- 
csillámokban. Mivel egyrészt a megvizsgált sötét csillámok egyikében sem sikerült 
ónt kimutatni, másrészt tudva van, hogy az ónércz előfordulása sok helyt a Lithion- 
csillámot tartalmazó kőzetekhez van kötve, a szerző figyelme ezen ásvány felé for¬ 
dult és csakugyan sikerült pontos vizsgálatainak az éjszak-amerikai valamint morva¬ 
országi, később még szász- és svédországi Lithion-csillámok oldataiban határozott 
ónreactiót előidézni. 
„A Lithion-csillámok óntartalmának felfedezése első sorban vegyészeti-földtani 
szempontból, de azután más tekintetből is, érdekes. Ezen csillámok e szerint nagy 
valószínűséggel forrásai az ónéreznek, mely, a mint az Orthoklas után való szép 
pseudomorphosák bizonyítják, kétségkívül valamely bonyolódott vegyületből cliemiai 
nedves utón vált ki. Ezenkívül az ónsav fellépése mint részben a kovasav képvise¬ 
lője, igen szép analogont képez a vele isomorph titánsavnak ama rég ismeretes fellé¬ 
péséhez más csillámokban. Alig szükséges még hozzátennem, hogy ez által egy a 
négyzetes rendszerben jegedő kovasavnak majdani fölfedezése nagyobb valószínűséget 
is nyer.“ (Sitzuugsb. d. Műnek. Akad. d. Wiss. 1878. S. 136.) (I. B.) 
