274 
melyeknek ezen értekezés nyomán készült megismertetése ugyancsak 
szerző tollából a G. Tschermak-féle „Miner- und petrogr. Mitt- 
heilungen“-ek ez évi IV- füzetében meg is jelent, úgy hogy ily módon 
a két uj ásványfaj átalán a tudományba bevezetettnek tekinthető. Mint 
minden uj dolog, a nevezett uj ásványok is különös vonzóerővel 
bírván, tüzetesen foglalkoztam első sorban a Pseudobrookitnak 
szerző által közzétett kristálytani elemeivel és leírásával. Ennek ered¬ 
ményét a tudomány érdekében van szerencsém a következőkben 
közzétenni. 
Szerző az igen vékony, legföllebb 1 mm. széles és 2 mm. hoszu, 
hoszas épnégyszögü táblácskákon végső eredmény gyanánt a követ¬ 
kező lapokat állapítja meg. 
A függélyes övben két v é g 1 a p o t a 
b 
és két prizmát m 
l 
Az egyik vízszintes övben két d ó m á t cl 
e 
a másik vízszintes övben egy dó mát y 
és ennek oldalain egy piramist^ 
sen 8 alakot. 
A lapok jelei Naumann és Miller jelzési módja szerint 
vannak adva, azonban meg kell jegyeznem — mert a német szövegben 
is igy találtam — hogy ha a p piramis jele Naumann jelölési módja 
szerint P6, úgy annak Miller-féle jele 616 lesz. 
Ezen levezetett alakokat előtüntetik több rendbéli öszalakulatok- 
ban a II. tábla kristályrajzai és látható, hogy szerző kristályainak íöl- 
állitásánál a leghosszabb tengelyt (b) a nézővel párhuzamosan állítja, 
a legrövidebb (a) pedig a nézőre merőleges állású. 
Ezen levezetett alakok a következő mérésekből folynak, melyek¬ 
nek eredményét szerző a valódi szögértékekben adja. 
a : m = 153° 29' 
m : l = 162° 25' 
l : b = 134° 31' 
a : d — 138° 41' 
cl : e = 152° 23' 
b : y = 139° 10' 
a : p = 104° 50' 
= ooPoo 010 
= ooPoo 100 
= ooP 110 
= JP2 210. 
= P rx 011 
= VsPoo 013, 
= Poo 101 
= P6 166, ősze- 
