328 
rainak megjelölése egészen pontosan eszközölhető. A térképek színezé¬ 
sénél e körök fekete vagy valamely kirívó színnel hozandók ki, miál¬ 
tal a geológiai térképek utólagos használatánál is a tájékozás nagy 
mértékben meg van könnyítve. 
Én kirándulásaimon a bányamérnökség ezen térképének egy má¬ 
solatát használtam és csakhamar meg is győződtem kitűnő voltáról. 
Területemet Selmeczbánya városának közvetlen környéke képezi, 
mely a következő nevezetesebb pontok által határoltatik: északon a 
Vereskút, Béla bánya és Kohlbachi hegyek, keleten Kisiblye, délkeleten 
Szt.-Antal, délen Illia, délnyugaton a Szittna hegység, nyugaton Pjerg 
község, végre északnyugaton a Tanád és Paradicsomhegy által. 
E nyár folytában ezen terület nyugati felének áttanulmányozásá¬ 
val foglalkoztam, melynek határát kelet felé a Vereskúttól llliáig kép¬ 
zelt egyenes vonal képezi, nyugaton pedig a felső hodrusbányai tó és 
a második szélaknai tó. 
Kőzetekben e terület nem mutat nagy változatosságot, legnagyobb 
mértékben van kifejlődve egy tömött, fekete aphanitos Trachyt (Augit- 
trackyt), több helyen észlelhető Amph.-Biotit Kvarcz Trachyt, végre igen 
kis területen Trachyt-Brecciák lépnek fel. 
Az általam összegyűjtött anyag 33 lelkelyet képvisel, tehát ele¬ 
gendő arra, hogy annak gondos áttanulmányozása által az említett két 
kőzettel tökéletesen megismerkedjünk. 
A fekete aphanitos Trachyt (Augit-Trachyt) elterjedése igen nagy, 
mondhatni az egész területet borítja. Ha a Vereskútról kiindulunk, kö¬ 
vethetjük azt a Paradicsomhegynek selmeczi lejtőjén egészen a kis 
Tanádnak végéig, továbbá a Szélakna és Pjerg felett elvonuló hegylán- 
czon a második tóig. Délfelé kiterjed egyrészt a Rovnán keresztül Ste- 
fultóig és innen a Vosarova Wrhon keresztül az illiai völgyig; más¬ 
részt Pjergtől délre, a Bukowiháik Wrhon keresztül, szintén az illiai 
völgyig. Nyugaton a Tanádnak hodrusbányai lejtőjén, továbbá a Kan- 
derwald mellett, a felső hodrusbányai tóhoz vezető völgyben éri el 
határát. 
A Biotit-Amph.-Kvarcz-Trachyt nagyobb mértékben csak a Paradi- 
dicsom-hegy csúcsán, gerinczén és annak hodrusbányai lejtőjén — a 
hol az lehuzódik egészen a felső hodrusbányai tóig — továbbá az 
illiai völgynek déli lejtőjén van kifejlődve, más helyeken mindenütt 
csak egyes pontokon észlelhető, igy különösen a mélyebb kimosásbeli 
völgyek talpán, kőbányákban és természetes feltárásokban. 
