A KRAKATAU VULKÁN KITÖRÉSE. 19 
partjához közel a Lampong öböl nyílásához a 4-26 m j magas Szebuku és a 
S59 w '-nyi Szebeszi szigetek emelkednek, ugyan ennek az öbölnek számos 
többi szigeteit és a Varkens-hoek előcsúcsot kiserő szigetek fölsorolását 
bízvást mellőzhetjük. 
A Krakatau sziget a csatorna tágulatának mintegy közepén foglal 
helyett. Geográfiái helyzete az 1868—69-ki trianguláczio szerint a 105° 
f 
26' Greenwichtől számított kel. hossz, és a 6° 8 déli szel. Ejszaki végén két 
kicsiny sziget, a Verlaten és a Láng eisland, simulnak hozzá. Legmagasabb 
pontja a 822 TO /-nyi Perbuatan nevű regi kráter. A katasztrófa előtt a 
sziget hossza é. d. irányban 8 7iJ m} szélessége k. ny. irányban 5 volt. 
A sziget hirtelen emelkedik ki a tenger fenekéről; deli és nyugati irányban 
tőle már 2—8^,, távolságban a tengerfenék 100 m j alá sülyed és éjszak¬ 
ról is 50 méternél melyebb tenger veszi körűi a szigetet, noha a mellekeit 
térképvázlat szerint (1. I. tábla) * a Szebeszi felé a tengerfenék kisebb mély¬ 
ségekkel függ össze Szumatra partjaival. 
Ebből a körülményből Junghuhn azt következtette, miszerint bárba 
Szumatra es Jáva szemközti partjai hasonló alkotásuak, a két sziget nem 
ugyanazon hegyrendszerhez tartozik; továbbá, hogy a Krakatau a Jávái 
vulkánsornak nyugati megnyújtásába esvén a Jávái vulkánokhoz számí¬ 
tandó. Ennek alapján ő nagy munkájában a Krakataut a jávai tűzhányók 
legelsőjekent írja le.** 
Metzger idézett közleménye szerint Szumatra három előfokát egy- 
egy hegyláncz képezi, melyeket beljebb haránt gerinczek kötnek össze, az 
öblök szelét azonban kiterjedt es sűrű erdőkkel borított mocsáros lapályok 
foglalják el. A hegységek vulkáni eredetűek, Schneider *** azonban aLam- 
pongi öböl hátteréből tertiser retegeket és barnaszén telepeket is említ. 
Újabban Yerbeck és Fennema tett közzé nehány geológiai adatot a 
Szunda szoros szigeteiről, f Konstatálván azt miszerint a szoros szigetei 
nagyobbrészt eruptív anyagból valók, e szerzők feljegyzik azt, hogy a 
szumatrai Varkens-hoek (Disznó fok) mellett sorakozó szigetecskék körűi 
három, valamint Anjer közelében a jávai parton a kicsiny «Brabands- 
hoedjei' (Brabanti sipka) sziklasziget palakőzetekből, jobbára kovapalá¬ 
ból, áll. Szumatra mellett a rétegek dőlése DNv. a Jávai partnál EK. 
A csapás tehát világosan Szumátra hegységeinek ENy. — DK-i vonulatá- 
E vázlat dr. Dornseiffen .!. i : 950,000 mértékű térképe nyomán készült (Java 
en Madura. Amsterdam, 1877.) A kitörés okozta változások a Geogr. Mittli. 18S3. 
XII. füzetében közlött térképről másoltattak. 
** Junghuhn Fr. Java seine Gestalt Pflanzendecke und Innere Bauart. In’s 
]>eutsclie übertragen von Hasskarl J. K. Leipzig, 1854. 2. köt. 2. és 3. lap. 
*** Dr. ÍSchneider Geolog. Ubersicht über den hollándiscb-ostindiscben Arcbi- 
pel. Jahrb. d. k. k. Geol. Keicbsanst. 26. köt. (113. 1.) Y. tábla. 
f Neues Jahrbucli für Min. 1882. Beilage . Bánd II. 193. 1. 
