LÓCZY LAJOS. 
< 2 ‘) 
ugyanazon neutrális szürke szilibe burkolva a mit a horzsakő-por mutatott. 
Megpörkölve azonban a fák nem valának. A két sziget közt a tőlük csak 
keskeny csatorna által elválasztott Krakatau magas csúcsa teljes zöldjében 
emelkedett ki, a működésnek legkisebb jelét sem mutatva. 
Előterében azonban mindenütt a jiusztulás képe látszott, elborítva 
vagy jobban mondva eltemetve lévén a horzsakő-por által, mely ha a 
nap reá sütött, sárgás szürke szint öltött; sűrű gőztömegek sustorogtak fel 
a gyönge lejtésű kopasz huczkák mögül, melyek a sziget alján végigvonul¬ 
tak. A hófehér vagy szürke gőz és füsttömegek egymásba csavarodva, majd 
mind jobban táguló körökbe terjedve ki egy óriási karfiolfőhöz voltak 
hasonlíthatók, mely a szemlélő előtt hihetetlen gyorsasággal növekedett. 
A gőztömegek borzalmat gerjesztő erővel löveltettek függélyesen föl¬ 
felé, azok középén a légnyomás roppant nagy lehetett. Időről időre óriási 
kürtőfélék lettek láthatók, melyek kifelé irányulva, a gomolygó füstöt 
mintegy kiszívták. De a füstoszlop nagyjában eredeti alakját megtartotta 
nehány ezer láb magasságig, mígnem keletfelé hajlott és ködfelhővé fosz¬ 
lott szét, melyből a hamu fekete vonalakban hullott alá. Időnként a dübör¬ 
gés hangosabbá vált és sűrűbb füst nagyobb tömegekben törtetett elő. 
Kevéssel ezután észrevették, hogy a füstoszloptól nyugatra, hol az ég ép 
oly fényes es derült volt, mint a mennyire sötét és fenyegető az ellenkező 
oldalon, fekete pontok jelentek meg, — ezek nagy térfogatú de könnyű 
horzsakő-darabok voltak, melyek a fölfelé áramló légmozgás által tartva 
szállingóztak a légben. 
Partra lepve bokáig sülyedtek a látogatók a hamuba, ezért nagy elő- 
vigyázattal haladtak előre. A mint lassan fölfele hágtak, a talaj és a lég 
mindinkább melegebb, a fák közt a pusztítás is szembetűnőbb lön és a 
horzsakődarabok sűrűbben hevertek a földön. Mintegy 300 lábnyi magas¬ 
ságig jutva a tenger színe föle egy katlan szélére értek, melynek átmérője 
700 m j -nyi lehetett; valószínűleg egy előbbi kráter volt ez. Innét meg¬ 
pillantották éjszak kelet felé a május dl-ki kitörés helyét, melynek legna¬ 
gyobb átmérője mintegy 100—110^-nyi volt. Itt a gőz, és füst és a 
horzsakő-por tömegek mellett kénes mélyedéseket láttak, melyekből az 
iszap óriás buborékokban forrt; másutt kenforrások és kisebb füstoszlopok 
törtek elő. Irtózatos volt a zaj : egy puskalövés ropogása úgy elveszett 
abban, miként egy bonbon pattantyúé valamely zsúfolt ebédlő terem 
zsivajában. Nehányan a társaságból kis távolságra bementek a kráterbe, sőt 
egy-két ember a kráter izzó aljára is lemerészkedett, horzsakő darabokat, 
lávát, egy fekete üvegfélét* — és kéndarabokat hozva fel onnan a látoga¬ 
tás emlékéül. 
Talán obsidiánt, mely eddigelé csupán a Kelet-Jávai Bromo vulkánról ismere¬ 
tes a Keletázsiai szigetvilágból. 
