A KKAKATAU VULKÁN KITÖRÉSE. 25 
NyDNy.-i irányú maradt, az áthatlan sötétség folyvást tartott, a Ivrakatau 
lármája kevésbbé folytonos, és inkább exploziók csattanásaiból állott, az eg 
egyik pillanatban iszonyú feketeségű, a következőben merő tűzláng, az 
árboezcsúesokon és a vitorlarudak végein Szt. Ilona tüze imbolvog és egv 
•sajátszerű vereses láng jő a felhőkből, látszólag megérintve az árboezok és 
vitorlarudak végeit*. Hat órakor reggel kivehettük Jáva partjait, mire azon¬ 
nal kifeszítettük a vitorlákat, S órakor elhaladtunk a negyedik pont vilá¬ 
gító tornya mellett, honnét jeladásainkra válasz nem érkezett. Nyolcz óra 
30 perczkor felvont névjelvényeinkkel Anjernél vitorláztunk el oly közel, 
hogy házait megkülönböztethettük de nem vehettünk eszre a városban 
semmi mozgást** valamint az egész csatornában sehol nem láttunk, sem a 
parton sem pedig a tengeren semmi olyast, a mi emberek jelenlétére mu¬ 
tatott volna. 
Tíz óra I 5 perczkor a tenger üvegsima volt, az idő kiderül, hamu és 
zsarát nem hull többé, a szel pedig könnyű DIv-ről. I I óra 15 perczkor a 
Krakatau irányában, mely most már 60 77/ m -nél távolabbra esett, egy ré¬ 
mítő explozió hallatszott. Egy hullámot láttunk egyenesen a Button (Bra- 
bands-Hoedje) sziget fele rohanni, mely átgördült a déli részén és az éjszaki 
és keleti oldalon a sziget félmagasságáig emelkedett. Ezt kétszer láttuk is¬ 
métlődni, de a kormányos már előttünk is látta egyszer. I gyanaz a hullám 
Jáva partjaira is egyenesen rágördült. Egyidejűleg az ég gyorsan elborult; 
DDNy. felől erős szél kerekedett fel; 11 ó. 30 p.-kor oly sötétség vett körül 
bennünket, hogy szinte markolni lehetett; egyúttal iszap, homok és még nem 
tudom minek aláömlése vette kezdetét. ÉEIv. felé óránkénti 7 mf. (mintegy 
11 7é m ) sebességgel haladtunk, kifüggesztve az oldallámpákat, két embert 
állítva őrnek előre, míg a két másod tiszt jobbra es balra ügyelt, egy ember 
pedig folyton a sarat mosta le a mágnestű dobozának üvegéről. Éjszak és 
ENy. felé, mielőtt az ég elborult volna, még két hajót láttunk magunk előtt; 
ez nem kevésbbé növelte helyzetünk aggodalmát. Délben oly sűrű volt a 
■sötétség, hogy utunkat tapogatva kelle keresnünk a fedélzeten és a hajó 
farán egymással szólva sem láttuk meg egymást. Ez az irtózatos helyzet az 
iszaphullással együtt eltartott I óra 30 perezig, miközben a vulkán lármája 
es a villámlás néha felemletes vala. Két óra tájban megláttunk egvetmást 
az árboczokon, az iszapzápor is megszűnt. Öt óra fele éjszak és KEK .-re meg¬ 
látszott ismét a horizont. De éjfélig az égbolt sötéten és fenyegetően neheze¬ 
dett reánk, hébe-hóba egy kevés homok is hullott és a vulkán morgása 
is még tisztán volt hallható, noha ekkor már teljes 60—70 mérföldnyire 
Ezek elekromos jelenségek valának, a föld és a lég elektromosságának 
lenytüneménynyel kisért kiegyenlődé,sei. 
Anjer lakói ekkor — miként azonnal látni fogjuk — már valamennyien el¬ 
pusztultak volt. 
