35 
A KRAKATAU VULKÁN KITORKSK. 
fogják eldönteni, vájjon egy beomlott vulkán romjai rejtőznek-e az eltűnt 
terület helyén. Az eddig megejtett vizsgálatok is úgy szólnak mintha a 
Krakatau eltűnt részének helyén a tenger alatt egy vízzel telt kráter 
volna; a mélységek hirtelen változnak s némely helyen ott hol előbb 
szárazföld volt 360 m j -nél még nem értek feneket." 
Nevezetes es különösen kiemelendő, hogy a Krakatau rémítő explo- 
zióil nem dözte meg és nem lő sérte földrengés. Megbízhatóbb tudósítások 
egyedül Merakról adják hírül a földrengés jelenségét. Hegedűs űr hang¬ 
súlyozza, hogy a Welkomst-öbölben legkisebb nyomát sem erezte a föld¬ 
rázkódásoknak. Ez a negatív adat nagy becset nyer a hullámok keletke¬ 
zesének megítélésénél. Hogy pedig a tudósítások ezen értelme megbízható, 
arra nézve elég megemlítenünk, miszerint Jáván a földrengések minden¬ 
naposak s így ott minden európainak bő alkalma van a földrengésnek 
mindenfele módozatával és fokozataival megismerkedni. Hogy ha a 
katasztrófa földrengéssel járt volna, úgy fel sem tételezhető, hogy a parton 
levő európaiak azt biztosan fel ne ismerjék. 
A dagályhullámok keletkezésére nezve, melyek különösen Jáva párt¬ 
ját pusztították el, ezért csak egy magyarázat lehetséges: azok nem voltak 
földrengési hullámok, hanem az exploziók és talán meg a beszakadások 
okozta víztolulások. A hírek világosan előtüntetik, hogy a tenger emelke¬ 
dése 26-án este gyengén kezdődött és legnagyobb fokát 27-én reggeli 9 óra 
tájban érte el, midőn a Krakatau-nak Hegedűs által megfigyelt három irtó¬ 
zatos exploziójára ugyanannyi hullámhegy érte a partokat. Hegedűs ín- 
véleménye az, hogy épen a lökések eme gyors egymásutánja okozta a hul¬ 
lámok magasra emelkedését; az egyik hullám tolta a másikat s a parton 
aztán a szilárd akadálynak visszhatása következtében hallatlan magasra 
torlódott a kétfelől nyomott víztömeg és miként egy meredek fal rohant a 
partra, a nagy tömeg és sebesség eleven erejével mindent letarolva, a mi 
elérhetett. Hegedűs úr időjegyzései szerint számítva : a hullámok haladásá¬ 
nak gyorsasága másodperczenként mintegy 20 méternyi lehetett. Ennek a 
gyorsaságnak lehet tulajdonítani, hogy a Szunda-szorosban lévő hajók 
közül csupán a Laudon, mel} r közvetlenül Telok-Betong előtt horgonyzott, 
érezte meg a dagályhullámokat. A parttól távolabb vitorlázó hajók az 
anyag tehetetlensége folytán a hullám előrehaladásának nagy sebessége 
miatt meg sem ingottak ; vagy talán a sík tengeren hullámok sem keletkez¬ 
tek, hanem miként az ütközésnél a meglódított golyósornak csupán a leg¬ 
utolsója, itt is a parttal érintkező víz nyilvánította a vele közlött lökés ere¬ 
jét. Csak is ezen esetek feltételezése mellett lehet megérteni azt, hogy a 
Charles Bal vitorlás látta ugyan a hullámok rácsapódását a «Brabanti sip- 
kára» Anjer közelében, de maga nem erezte meg. 
3 ; 
Auslaiul 1SS4. N. 3. 57 1. 
