40 
DR. ILOSVAY LAJOS. 
dik. Ez a körülmény összefüggésben áll a keletkező víz mennyiségével: 
minél nedvesebb lesz az edény fala és az edényben foglalt gáz, annál 
nagyobb mértékben válik le a kén. — Míg ha nedvesen vagy csak gyapottal 
szárítva bocsátom be őket, nehány perez alatt a lombik fala gazdag kén¬ 
réteggel vonódik be. Bizonyos, hogy közönséges hőmérsékletnél bizonyos 
mennyiségű víz jelenlétében pentathionsav is képződik, de ha kenliydro- 
gen fölöslegben hat, a pentathionsavból is kent választ le. 
Ha ennél az átalakulásnál egyszerűség okáért azt teszszük fel, hogy 
csak víz képződik és a ken leválik, úgy egy térfogat kóndioxyd és két 
térfogat kénhydrogen vesznek részt az átalakulásban; miből könnyen 
megérthető, hogy ha a kráterekben találkozó gázok között kendioxyd van 
fölöslegben, akkor kendioxyd távozik el változatlanul, ellenkező esetben 
kénhydrogen. 
Azonban nemcsak ennek a körülménynek tulajdonítható, hogy eruptio 
alkalmával főleg kéndioxydot találnak, hanem annak is, hogy az uralkodó 
elég magas hőmérsékletnél sulfidok és kénhydrogén oxydatiója folytán is 
keletkezik kendioxyd. 
A lombik falára lerakodó ken sárga szendisulüdban oldható és oldha¬ 
tatlan részből áll, és mikroskoppal vizsgálva rhombos kristályok töredékeit 
fedezhetjük fel benne. Ha meggondoljuk azt, hogy a termés-kén kristá- 
lyodva a rhombos rendszer kristály alakjában fordul elő, az említett észlele¬ 
tet még figyelemre méltóbbnak tarthatjuk. Igaz ugyan, hogy a kén bár¬ 
minő módosulata állás vagy bizonyos esetekben mechanikai hatás követ¬ 
kezteben rhombos kenné alakul, de tudván azt, hogy a kénhydrogenből. 
különösen sok víz jelenlétében leváló kén színe nagyon eltér a termés-kén 
színétől, míg a kénhydrogenből és kéndioxydból az egymásrahatás alkalmá¬ 
val leváló kéné megegyez, föltehetjük, hogy ereactio hozzájárul a természe¬ 
tes kristályodott ken közvetlen képződéséhez. 
Nehány kísérlet eredményét kell meg felemlítnem, melyeknek fontos¬ 
ságot tulajdonítottam annak eldöntésében, hogy a természetes kénkristá¬ 
lyok milyen hőmérsékleti viszonyok között képződhetnek. 
Miként ismeretes, a széndisulfidból levált ken a természetes kén- 
kristályok alakjával bir. Schützenberger észlelte legelőbb, hogy a széndi- 
sulfidból levált rhombos kén kellő óvatossággal I I 1°—I d0° között meg¬ 
olvasztva, a lehűlésnél ismét rhombos ként szolgáltat. Ismételvén ezt a 
kísérletet, azt igaznak találtam; sőt nem csak 90-ig szánhattam le a meg¬ 
olvadt kén hőmérsékletével, miként Schützenberger Írja — hanem 86’5°-ig 
és csak ekkor kezdődött a ken megszilárdulása. He tapasztaltam azt is, 
hogy ha a megolvadt kén — egyébként ugyanazon elővigyázat mellett - 
az olvadási ponton nehány fokkal tulhevítve huzamosabb ideig állott, már 
egyhajlásu oszlopokban kristályodott. Egyhajlásu oszlopokat kaptam, ha 
kénvirágot, kénrudat, kéntejet, egyhajlásu ként, és termés — nem kristá- 
