A TERMÉS-KÉSI ..KÉPZŐDÉSI FELTÉTELEIRŐL. 
41 
lyos — girgenti ként olvasztottam meg. Az eredményen nem változtatott, 
ha a különféle kent megolvasztás előtt széndisulfiddal megnedvesítettem. 
Ezekből a tényekből következtethetjük, hogy a természeten kénkristá- 
Igok 120° hőmérsékletén túl nem lehettél', és ha olvadt állapotból r ették fel a 
rhombos kristály alakot, az a hőmérséklet az olvadási pontot — 111-t — 
legfölebb egy-két fokkal és akkor is csak nagyon rövid ülővé haladhatta meg : 
mert ellenkező esetben ha a belső kis részecskék rhombos alkotásunknak néz¬ 
nek is ki, a külső alaknak egyhajlásuuak kellene lenni, azaz aparaniorphis- 
niusnak a természetes kénkritályoknál is valami nyomát kellene találni. 
Nincs okunk tehát kételkedni abban, hogy akár kénhydrogen, akár 
kénhydrogen es kéndioxyd voltak a ken forrásai, közönséges bőnél vált le 
a kén, míg a kristályodás a mennyiben közvetlen oldószerről nem szólha¬ 
tunk, inkább ugyan ezen hőmérsékletnél végbe menő sublimationak mint 
hő okozta halmaz állapot változásnak tulajdonítható. 
Merész speculatio nélkül nem mondhatjuk, hogy a természetes ken- 
kristályok oldatból válnak le. Igaz ugyan, hogy a széntartalmu testeknek 
időben meg kellett előzni a sulfídok képződését és földünk életében nem 
hiányoznak a feltételek, melyek mellett a széndisulfid képződését magya¬ 
rázni lehetne, de nem támogathatunk tényekkel olyan föltevést, mely a 
természetes rhombos kénkristályok oldószeréül széndisulfidet tartana. 
Kitünően oldja a kent a petróleum is, és 100° alatt készített petroleu- 
mos oldatból ugyan olyan kénkristályokat kapunk, mint a szendisullid- 
ból. De bár feltűnő, hogy a kén bitumenes márga társaságában fordul elő, 
mely bitumen a petróleummal összefüggésben áll, nem ismerek még 
adatot, mely eldönthetné, hogy petróleum a természetes kén oldószere 
lett volna. 
A természetes kén harmadik forrásául tekinthetjük a szenoxysulfidot 
is. Az ebből leváló ken nem nagy mennyiségre tehető. Továbbá az a körül¬ 
mény, hogy a szénoxysulfid víz hatására széndioxidra és kénhydrogenre 
bomlik, bizonyossá teszi, hogy mindenütt, hol szénoxysulfid van, a kén¬ 
leválás már a kénhydrogen oxydatiojának következménye. 
