IRODALOM. 
vagyis az epidot rhombos dimorpli módosulatának felelnek meg, miről szerző hatá¬ 
rozott zoisit preparátumok összehasonlítása által is meggyőződött. A színtelen 
-alapanyag parányi, szabálytalan, élénken polározó egyének összeségéből áll és szerző 
több oldalú, úgy vegyi, mint optikai pontos vizsgálatai, annak földpát-, többnyire 
plagioklas (álhit-, oligoklas), ritkábban orthoklas-természetét derítették ki, mint 
maradványát a részben zoisit által helyettesített eredeti anyagnak. Sokszor igen 
szépen észlelhető fokozatos átmenet, midőn a zoisit mindinkább való szaporodása a 
földpát szövetét megváltoztatja és a saussurites állapothoz közelebb hozza. Szerző 
némely saussuritnél a földpátos anyagban csupán epidot jelenlétét konstatálta, má¬ 
koknál ezt zoisittal keverve észlelte, de tekintetbe véve e két ásvány vegyi azonos¬ 
ságát biztos megkülönböztetés sokszor nem is lehetséges és mikroskop alatt szerző 
legbiztosabbnak véli erre nézve a pleochroismust. A saussurit képződésnél, a mely 
metamorphismus eredménye, a földpát annyiban szenved változást, amennyiben 
kovasavat és alkáliákat veszt, timföldet, meszel és vizet pedig felvesz, melyekhez 
még meglehetős mennyiségű vas is járul. Képződése hasonló folyamatokkal jár, 
mint a földpát epidotosodása, mely kettő között fokozatos átmenet is tapasztalható. 
A saussurit vegyi összetétele a legtöbb esetben hasonló a mész-nátrium-földpátoké- 
hoz, csakhogy kovasavban aránylag szegényebb, mészben ellenben dúsaid); ezen¬ 
kívül még tömöttségük is jóval nagyobb amazokénál, megtel előleg a zoisit nagyobb 
tömöttségének. 
Ih. SztebényiH. 
A. Sauer : A hrakatna vulkán hamujáról. (f ■vbcr dic Krakatoa-Aschm des 
■fahres 1883. Berichte dér Natnrf. Gesellschaft zu Leipzig -Tg. 1883.) 
Szerzőnek alkalma volt a lipcsei földtani intézethez beküldett vulkáni hamut, 
melyet a Krakatau 1883 augusztus 26. és 27-én szórt, tüzetesen mind mikroszkóp 
alatt, mind pedig chemiailag megvizsgálni. A hamu fehéres-szürke, laza tinóm 
por, a melyben csak ujjak közt szétdörzsölve vesszük észre a durvább szemeket; az 
iszapolásnál azonban kitűnik, hogy e durvább részek az egésznek k. b. csak egy 
negyedét képezik. Iszapolás után eme durvább részek finomabb homokhoz hason¬ 
lítanak, a, melyben a szemeknek egyik része szürkés, feketés átlátszatlan, másik 
része víztiszta üveges, részint tömör, részint pedig salakosam felfújt, külsejű. Ezen 
utóbbiak képezik a hamuban a legnagyobb szemeket, melyek minden tulajdonsá¬ 
gaikról könnyen mint horzsakődarabkák ismerhetők fel: számos, leggyakrabban 
hosszúra nyújtott orsóalaku légzárványainál fogva szövete rostossá válik. Anyaga 
különben isotrop üveg, melynek egyöntetűsége csak szórványosan előforduló aniso- 
trop mikrolithok áltak szakíttatik meg. Vannak ezen kivül sötét üvegrészletek is, 
melyek az előbbiekkel ellentétben csak kevés légzárványt tartalmaznak, és ennél¬ 
fogva amazoknál tömöttebbeknek mondhatók. Górcső alatt keresztalakban össze¬ 
nőtt magnetitszemeséket és zöldes mikrolitliokat, valószínűleg augitokat tartal¬ 
maznak. 
A hamuban található ásványos elegyrészeknek egy harmadik nemét képezik 
a kis 1—átmérőjű víztiszta üvegfényű földpátkristálykák, a melyek között 
igen gyakran fordulnak elő jól kifejlődött egyének is. Habár polysyntlietes ikrek a 
ritkaságok közé tartoznak, mégis optikai viselkedésük szerint plagioklasoknak lát- 
