KIÁLLÍTÁSI ÜGYEK. 
97 
rendelkezésére álló eszközökhöz képest érvényesítette is, miként az általánosabb 
természetű, egyéb czéloknak szolgáló gyűjteményein kívül felállít olyanokat is, 
melyek hazánknak gyakorlati tekintetben figyelmet érdemlő ásványait vagy kőze¬ 
teit külön illusztrálni, tehát a gyakorlati geológia czéljait szolgálni hivatták. 
Feleslegesnek tartom azon körök előtt, melyekhez e sorok intézvék, bővebben 
fejtegetni ama elvitázhatlan fontosságot, melylvel az efféle specziális gyűjtemények 
különösen a szakemberre nézve bírnak s mily tanulságosak mindazokra, kiket 
hivatásuk a gyakorlati geológia terére vezet, nem egyszer szolgáltatván a szemlélő¬ 
nek a keresett felvilágosítást, útbaigazítást, mi mellett megtörténend az is, hogy 
oly tárgyakra irányoztatok a figyelem, melyek esetleg kiindulási pontját képezik új 
üzleti összeköttetéseknek vagy vállalatoknak. 
A gyakorlati geológia gyűjteményeinek bizonyára felette fontos egyike az, 
mely a magyar korona országai területén előforduló, mű- vagy építő-ipari s az ezek¬ 
kel kapcsolatos iparágak tekintetében fontos kőzetanyagokat foglalja magában, 
legyenek ezek építőkövek szorosabb vagy tágabb értelemben, szolgáljanak ezek 
bárminemű építkezésekre vagy akár burkolatkőként vagy kavicsolásra, legyenek 
ezek közönséges vagy tűzálló anyagok, czementek, nemkülönben egyéb keramikai 
czélokra szolgáló anyagneműek. 
Az ebbeli hazai kőzeteket a lehető legtökéletesebben magában foglaló gyűjte¬ 
ménynek minél gyorsabb összeállítása és lajstromozása bizonyára igen kívánatos, s 
habár a magyar kir. földtani intézet a maga részéről elkövet mindent, a mi ez 
irányban czélhoz vezethet, mégis tagadhatatlan, hogy a rendes kerékvágás menté¬ 
ben eszközölt begyűjtések által ily gyűjtemény tökéletes alakban csak évek hosszú 
során át állítható össze, holott kívánatos, miként az 1885-ben Budapesten meg¬ 
tartandó ló állításon őstermelésünk e fontos ága is lehetőleg teljes gazdagságában 
mvtattathassék be. 
Ily tényállás mellett teljes bizalommal fordul a magyar kir. földtani intézet a 
hazai, itt szóba eső, vállalatok tulajdonosai-, bérlői- és vezetőihez valamint, az ide 
vágó anyagokat használó mérnöki hivatalokhoz azon kéréssel, miként a kőbányáik- 
vagv agyagvájásaikban előforduló, illetőleg általuk használt különböző anyagokból 
a magyar kir. földtani intézethez (Budapest, VIII. kerület muzeum-utcza 19. sz.) 
kőzetmintákat beküldeni szíveskedjenek. A gyűjtemény eg} r öntetűsége szempontjá¬ 
ból azonban nélkülözhetetlen kellék, hogy a szilárdabb kőzetek szabatosan 10—10 
centiméter oldalhoszszal bíró koczka-alakra idomíttassanak, s az oldallapok egyike 
a friss törést mutassa, a többi lap pedig durván megmunkálva legyen. Ha a kőzet 
csiszolásra is alkalmas, az egyik koczkalapnak csiszolása felette kívánatos. Ama 
kőzetekből, melyeknek rétegzési viszonyai 10—10 cmtrnyi koczkáknak a kifaragá¬ 
sát nem engedik, egy négyszögdecziméter felület kéretik, lehetőleg 5 centiméter 
vastagsággal. Szabályos alakba egyáltalában nem hozható anyagokból, mint pl. igen 
repedezett, kavicsolásra szánt kőzetekből, továbbá agyagokból sat. mintegy két 
köbdeciméternyi mennyiségnek beküldése kielégítő. 
Minden beküldött kőzetmintára nézve a ■/. alatt ide csatolt kérdő-ívben 
foglaltakra, ennek rovatai kitöltése utján válasz kéretik. 
Minthogy a magyar kir. földtani intézet az építő-ipar kőzetmintáinak be¬ 
gyűjtésénél nemcsak az 1885-iki budapesti általános kiállítás bányászati, kohászati 
és földtani szakbizottságával, hanem az építő-ipari országos szakbizottsággal is 
Földtani Közlöny. XIV. köt. 1884. 7 
