178 
A M. K. FÖLDTANI INTÉZET ÉVI JELENTÉSE 18&3-RÖL. 
dachstein-mészből állanak, melyet a lejtőkön a magasra felnyúló lösz 
többé-kevésbhé elfed. 
A dachstein-mész rendes, igen egyforma minőségében lép föl. Tömött 
szilárd mészkőből áll, rendes színe kékes vagy sárgásszürke, vagy fehéres; 
meglehetős szabályos, de többnyire vaskos padokban van rótegezve; vas¬ 
tagsága igen tetemes. Rétegeinek csapása és dőlése a különböző feltörések¬ 
ben nem egyforma. A Nagy-Somlyó hegyen, Ihma-Szt.-Miklós mellett, a 
dachstein-mész k.d.k. felé, a tőszomszédos Kis-Somlyó hegy tetején szinten 
laposan k.é.k. felé dől; az Asszonyhegyen, Bikol puszta közelében, vala¬ 
mint a Tekehegyen, Alsó-Vadács puszta mellett, nagyban uralkodólag 
meredekebben, mintegy 20 foknyi é.k.-i réteglejtést mutat. 
Fölismerhető kövületekben ezen a vidékén is általában igen szegény; 
ilyek közül csak ilfcyo/oc/a.s-maradványokat találtam benne, de ezeket is 
csak két helyen, hol azonban tömegesen fordulnak elő s egy egész padot 
alkotnak; t. i. a tardos-bikoli völgynek a tekehegyi dachstein-mész részle¬ 
ten való szoros alsó torkolatán, a tardosi veres már. ánvbányákhoz vezető, 
összeomlott vasút mellett, s valószínűleg ugyanezt a padot az Asszonyhegy 
gerinczen, közel k.-re ennek legmagasabb csúcsától. Azonban mind a két 
helyen a héjak a kemény kőzettel annyira össze vannak nőve, hogy alig 
sikerül belőlük fajilag meghatározható példányokat kikalapálni. 
Jura-beli képződések a Gerecse-hegységnek általam vizsgált kis 
részén eddig még nem voltak ismeretesek ; itt oly csekély részletecskékben 
mutatkoznak a felszínen, hogy csak véletlenül vagy igen részletes bejárá¬ 
soknál födöztethettek föl; de több tekintetben érdekesek. Ellenben a hegy¬ 
ségnek szomszédos, Hantken és Winkler urak által fölvett részén nagyobb 
kiterjedésben fordulnak elő s igen nagy gyakorlati fontossággal bírnak, 
minthogy alsó, gyönyörű egyenes táblákban reteges része a már régóta 
nagy mértékben fejtett, híres műkövet, a Gerecse-hegység úgynevezett 
veres márványát képezi. A főleg vereses mészkövekből álló jurabeli soro¬ 
zat részletesebb taglalásának és kormeghatározásának igen nehéz kérdésére 
nézve azon időben, midőn a részletes fölvételek történtek, aránylag csak 
kévés adatot nyertek. Azóta Hantken úr, mint az évi jelentésekből tudva¬ 
levő, e képződések megkezdett tanulmányozását folytatta s erre nézve, 
1879 iki évi jelentésében előzetes rövid közlést tett, megnevezvén azon 
szintájakat, a melyeket ö azokban a képződésekben addig megkülönböz¬ 
tetett.* E rövid közlemény a régibb adatokat részben helyreigazítja, s 
fontos haladást jelez a szóban levő képződések bonyolódott viszonyainak 
földerítésében. Annál kevésbbé szándékom Hantken úrnak folyamatban 
levő ebbeli vizsgálatait megelőzni, minthogy a következő közléseimben a 
nekem vizsgálásra kitűzött terület néhány jura előfordulására szorítkozom, 
* Jelentős a ni. kir. földtani intézet 187'J-ik évi működéséről, 10. lap. 
