182 
A M. K. FÖLDTANI INTÉZET ÉVI JELENTÉSE 1883-RÓL. 
két helyen csak csekély számú fajból álló faunula közt a Magyar Közép- 
hegység oly távoleső pontjain, bizonyára igen érdekes és örvendetes; a 
szóban levő rétegek kora egyenlőségét bizonyítván, nagyon támogatja azon 
szintáj elkülönítésének jogosultságát, melyhez ezek a rétegek tartoznak. 
A két helyen közösen s meglehetős gyakran előforduló fontos ammo- 
nit, Aegoceras cfr. Hagenowi, tényleg külsőleg fölötte megegyezik az éjszak¬ 
német psilonot-rétegek egybevetett alakjával és igen nyomatékosan szó¬ 
lana a kérdéses rétegeink mély alsó liaszbeli kora mellett: de, fájdalom, sem 
a Böckh, sem az általam gyűjtött példányokon a lobavonalat nem lehet 
kipratparálni, mely az Acg. Hagenowi-nál igen jellemző; így tehát az evvel 
való azonosság biztosan ki nem mutatható. A planorbis- vagy angulatum- 
rétegeknek mefelelő mély alsó liaszbeli szintájra utalna az a körülmény 
is, hogy a brachiopodák közt néhány ( Rkynchonella pseudopolyptyclia, 
Terebratula cfr. gregaria ) rati alakokhoz igen hasonlít, sőt velők rész¬ 
ben talán azonos. 
A tárgyalt legmélyebb, brachiopodás, alsó liaszbeli rétegek a Gerecse- 
hegységben általánosabb elterjedéssel bírni látszauak, mint Hantken úr 
régiebb adataiból kitetszik.* A Pisznicze-hegyen a márványösszlet alul 
tényleg ugyanazokkal a brachiopodákat tartalmazó, vaskosabb crinoida- 
mészkő padokkal kezdődik, melyeket műkőre már nem fejtenek; azokban 
rövid keresés után Waldheimia cfr. mutabilis- 1 , Spiriferina alpina- 1 és egy 
kis llhynchondlá-t gyűjtöttem, mely a tárgyalt rétegekben a Tekehegyen 
es Asszonyhegyen is előfordul. 
Yajjon az Asszonyhegy déli oldalán a gerincz alatt levő kőfejtő¬ 
ben föltárt alsó liaszbeli vékonytáblás, veres márványrétegek, melyek már 
valamivel feljebb vannak a daclistein-mész háta fölött, — vájjon e rétegek 
ugyanahhoz a szintájhoz tartoznak-e, mint a tárgyalt világosabb, brachio¬ 
podás mészkőrétegek Acg. cfr. Hagenowi-v al mindjárt a dackstein-mész 
fölött: erre nézve a belőlük eddig előttem levő néhány kövület biztosabb 
feleletet nem ad. A térképen egyelőre mind a kettőt egy színnel jelöltem. 
Területem egyéb jura-előfordulásai a jurasorozatnak két sokkal ifjabb 
tagjához, a középső dogger és alsó titlion-hoz tartoznak, mely utób¬ 
bival a Gerecse hegységben ismert juraképződések végződnek. Területem¬ 
ben mind a két szintáj csak egyetlen, kicsinyke helyen, a Paprétárokban, 
bukkan a felszínre. Ez a heh' a feljebb következő, alsó neocombeli szin¬ 
tájra nézve is igen érdekes föltárást nyújt, s viszonyait itt kissé tüzeteseb¬ 
ben bátorkodom előadni. A mellékelt ábra az ott megfigyelhető rétegek 
szelvényét vázolja. 
APaprétárok a Felső-Yadács pusztától nyugatra következő első árok, 
mely a Felső-Yadács puszta fensíkjától eleintén é.k.-nek, azután é.-nak a 
* Esztergomi barnaszénterület. M. kir. földt. int. évk. I. köt. 52. 1. 
