192 
A M. K. FÖLDTANI INTÉZET ÉVI JELENTÉSE 1883-RÓL. 
karmadkorbeli lerakodások nagyobb elterjedéssel bírnak. Bucsától délre a 
S.-Körös-völgyön túl," tiszta deli irányban, a csillámpala szintén még liegy- 
alkotólag léj) fel, de Bucsától, illetőleg a «Fogadó» nevű völgytől nyugatra 
már csak meredek lejtők alján és mély vízmosásokban észlelhetők; ott, a hol 
az országút a Királyhágó felé kanyarodik, a csillámpala egészen eltűnik 
részint a triaszkorbeli, részint pedig a diluvialis lerakodások alatt. A fennebb 
jelzett csillámpala hegyvonulat könyökforma fordulata azonban nem alapszik 
tektonikai zavargásokon, mert a csillámpala-rétegek csapás- és dőlés-iránya 
— eltekintve kisebb helyi zavargásoktól — általában egyformának mutatko¬ 
zik, t. i. nyugatdélnyugatinak, illetőleg éjszaknyugatéjszakinak. Itt tehát csak 
külső jelenségekkel van dolgunk. 
A csillánipala e \ idéken már nagyon elmállott állapotban van, annyira, 
hogy még csak ép kézipéldányt is nehezen lehet belőle faragni; épen csak a 
számos kvarczerek és apró gránát kristálykák kölcsönöznek némi szilárdságot 
a kőzetnek. 
II. Triászkor! rétegek. Mint már Túsza és Feketetó környékéről adott 
jelentéseimben említettem, úgy itt is, közvetlen a csillámpala rétegek fölött, 
vöröses, szilárd kvarczitos homokkő és konglomerát rétegek következnek. 
Túsza és Feketetó környékén e homokkő-rétegek inkább csak egyes hegy- 
kúpokon voltak észlelhetők, hol a rétegzési viszonyokat nem lehetett eléggé 
tisztán kivenni. Bucsa környékén azonban e homokkőrétegek hatalmasan 
vannak képviselve és egy hosszú összefüggő éjszakról délre húzódó vonulatot 
képeznek. Különösen a rétegösszlet alsóbb részeiben a homokkő inkáid) kon- 
glomerátnak nevezhető, mivel a vasoxydos finomabb homokkő-anyagban túl¬ 
nyomó dió-, sőt ökölnagyságú kvarczit-darabokat tartalmaz. Tovább nyugatra, 
a S. Körösvölgyben, Brátka községben újra találkozunk e vörös homokkővel, 
de csak egyes, kisebb kibukkanásokban a triász- és jurabeli mészkő alatt. 
E vastag rétegzésű konglomerátos kvarczit homokkő felső részeiben inkább 
finom szemű, palás, élénk vörös színű, sőt néha zöldes homokkőbe meg} 7 át'. 
E kvarczitos homokkőösszlet utóbbi módosulata azonban nincsen kizárólag 
a felsőbb részekre szorítkozva, mert több helyen volt alkalmam észlelni, hogy 
e két kőzetféleség' rétegzésében váltakozik s így nem tartottam czélszerűnek e 
liomokkő-összletet a térképen külön kitüntetni. Szerves maradványokat nem 
sikerült találnom az egész homokkő-összletben, de a petrographiai — vala- 
mint a települési — viszonyok egészen megfelelnek az alsó triászhoz sorolt, 
úgynevezett verrucano részletnek, mely azonos viszonyok közt számos helyen 
és nagyobb kiterjedésben található az egész magyar-erdélyi határhegység 
hosszában, le a Bánságig. I)r. Hofmann Károly m. kir. fögeolog úr az 1881-ik 
évben közölt évi jelentésében szintén több verrucano részletet említ, melyeket 
szóban levő felvételi területemhez hasonló vidéken, a Me zeshegység nyugati 
oldalán, valamint a S.-Körösvölgy jobb partján, Csúcsa és Iiis-Sebes közt a 
Drágán völgye torkolatánál észlelt. E vereses verrucano-kvarczitek s kon- 
