MATYASOVSZKY JAKAB FÖLVÉTELI JELENTÉSE. 
193 
glomerátok, melyek mindenütt közvetlen a csillámpalára települtek, a szó¬ 
ban forgó vidéken a legmélyebb, tehát legrégibb mezozoi lerakodásokat kép¬ 
viselik. 
Kagyló- vagy Guttensteini mész Bucsa nyugati végén, hol az országút 
a «Királyhágó» felé kanyarodik, tisztán láthatjuk a jól feltárt kőzet-réteg- 
sorozatot. A kanyarulatnál a csillámpalát még csak a meredek hegy lejtő 
alján észlelhetjük, hol a hegy felé dől Ii.E.K.-i csapásiránynyal, tovább föl¬ 
felé, az úton, a vörös palákra és kvarczit-homokkőre akadunk konkordáns 
településsel a csillámpalával és nemsokára következik néhány ölnyi vastag¬ 
ságban, érdes, likacsos dolomit (Bauhwacke), melyre pados és táblás, szürkés 
fekete, számos szabálytalan módon Calciterekkel áthatott mészkő, tekintélyes 
vastagságban települt. E mészkő, mely helyenként tömzsös dolomittal válta¬ 
kozik, Bucsa és Korniczel környékén több hegykupot képez és a számos 
kisebb völgy fenekén is többször találkozunk e mészkővel. Legnagyobb 
elterjedéssel bir azonban e triász-mészkő a Sebes-Körös mentén, hol a mere¬ 
dek völgy-lejtők aljában szálban áll. Bucsától egészen Sonkolyosig, sőt a 
második nagy vasúti alagút is ezen a mészkövén van áthajtva, de azontúl 
egészen Révig, már jurakorbeli mészkövek következnek. Csak a Rév és Birtin 
közti hegylejtőben, egy régi kőbányában, találkozunk megint triász-mészkővel, 
mely számos és nagy encriniteket tartalmaz. E triász-mészkőben egyáltalában 
nem sikerült más irányadó szerves maradványokat találni, mint encriniteket, 
és ezek is nagyon ritkák. A számos kőbányákban és jó feltárásokban, melyek 
a S.-Körös mentén találhatók, még csak egy helyen, a -János-völgy torkolatá¬ 
val szemben levő kőbányában sikerült Böckh J. igazgató úr közreműködésé¬ 
vel néhány apró encrinust felfedezni. 
Liasz- és jurakorbeli rétegek. A számos helyen gyűjtött, meglehe¬ 
tős gazdag fauna azt bizonyította, hogy a szóban forgó felvételi területen az 
alsó, középső és felső-liasz, valamint a barna és fehér jura vannak képviselve ; 
nevezetesen Bucsánál, a Királyhegy (Coste Kraie) és Bogusoi hegy délkeleti 
lejtője, továbbá Brátka mellett a S.-Körös balpartján levő délkeleti magasla¬ 
tokon, valamint a vale-boi és brátkai völgyekben, továbbá Sonkolyosnál és 
Révaiéi a S.-Körös szorosában nagyon alkalmas helyek a stratigrafiai viszo¬ 
nyok felderítésére. 
Az alsó basznak csak felső részei vannak itt némileg képviselve, mit 
Bucsánál a Coste Kraie hegyoldalán több példányban talált Gryphaea obliqua 
bizonyít, melynek héján számos konczentrikus kovagyűrü látható, mint 
egyáltalában itt, a basz-kövületek nagyobbára elkovásodott, jól megtartott 
áhapotban vannak. Az alsó basz rétegei legalól violaszínű kvarczitos homok¬ 
kőrétegekből és vöröses homokos márgarétegekből ábanak és közvetlen a 
triász-mészkőre és dolomitra települtek. Legnagyobb elterjedéssel bú-nak a 
középső basz rétegei, melyek homokos szürke márgából, mészkőből és pettyes 
márgából ábanak. 
Földtani Közlöny. XIV. köt. 1884. 
13 
