194 
A M. K. FÖLDTANI INTÉZET ÉVI JELENTÉSE 1883-RÓL. 
Brátkánál a Bői patak és a S.-Körös összefolyásánál legalól a tria c z- 
mészkővel találkozunk és a nyugatra fekvő meredek liegyre mászva megint 
homokkörétegek következnek, melyekben kövületek nem voltak találhatók; 
tovább felfelé vastag, szürke, rnárgás mészkő-rétegekre akadunk, melyekben 
igen gyakori egy nagy Grtiphaeainj; ez valószínűleg a Gryphaea cymbium 
és így e rétegek az alsó liasz felső részét képviselik. Tovább, a fedő felé 
szürke, homokos, sok apró fehér csillám-lemezekkel telt márga-rétegek követ¬ 
keznek, melyekben majdnem kizárólag tömérdek paxillosus Belemnitek van¬ 
nak beágyazva, néhány Brachiopodát szinten gyűjtöttem e rétegekben, melyek 
mind a közép basznak felelnek meg. Még tovább a fedő felé haladva szintén 
szürkés márgarétegek következnek ; de ezeknek a kőzetei már jóval szilárdab¬ 
bak, mint az előbbi rétegek : nem olyan homokosak, a mésztartalom itt sokkal 
nagyobb. E rétegekkel elértük a felső liaszt, mivel az Ammonites radians 
nagyon gyakori bennök. Az epen tárgyalt rétegösszlet fölött itt Brátkánál 
hatalmas és elterjedt fehér és rózsaszínű, vastag padú mészkőrétegek követ¬ 
keznek, melyekben e helyen ugyan nem találtam palaeontologiai támpontokat, 
de a közeli vidéken tapasztalt viszonyok következtében, a mészkőrétegeket, a 
felső — azaz fehér jurához számíthatom, műit ez a következőkben felsoro- 
landókból ki fog derülni. 
Révnél, hol a S.-Körös a szorosból kilép, a völgy bal lejtőjén a vasúti 
híd mellett, és a gr. ZicHY-féle új mészkemencze mögött a S.-Ivörös folyó 
medrében és még a part némi magasságában, szürke mész-márga rétegek lát¬ 
hatók, melyekben az Amin. Walcotti. Amin. radians és Belemnitcs tripartitus 
meglehetős mennyiségben találhatók, tehát a felső liasz itt legalól jellemzően 
van képviselve. E szürke mészmárga-rétegek fölött vastag padú veres mé-zkö 
rétegek következnek, melyek oolitos barnás és veres mészmárga rétegekkel 
váltakoznak. A meredek lejtő, azaz a «Picsore» nevű hegy éjszaki oldalán, 
körülbelül közép magasságban kövületekben, düs rétegekre akadunk, melyek¬ 
nek gazdag és változatos faunája a barna jurát illetőleg «Kelloway» csoport¬ 
hoz tartozó Maerocephalus szintáját képviseli. A typusos Amin. macrocc- 
phalusi, valamint több Amin. bullatus fajt gyűjtöttem e helyen, és kívánatos 
volna e rétegeken nagyobb ásatásokat eszközölni. 
E rétegek fedőjében, a gr. Zichyféle mészkemenczétöl kezdve egészen 
fel a sonkolyosi nagy alagútig, megint a fehéres és rózsaszínű tömött mészkő- 
rétegek vannak hatalmasan kifejlődve, melyekne némelyike, nagy mennyi¬ 
ségben, Diceras maradványokat tartalmaz. Sajnos, bog}' az illető kagylók 
oly erősen össze vannak a kőzettel nőve s Calciterektöl áthatva, hogy nem 
sikerült ép példányokat kifaragni. E rózsaszínű mészköretegek azonosak a 
Brátkánál fellépő mészkővel, valamint azonosak a bánlakai rózsaszínű mész¬ 
kővel is, mely ott közvetlenül a triász-mészkőre települt, és melyet Wolf H. 
az alsó Caprotinamészhez, tehát a krétához számított. Bánlakánál szintén 
találtam Diceras maradványokat. A bánlakai hegyen, valamint több helyen, 
