LÓCZY LAJOS FÖLVÉTELI JELENTÉSE. 
201 
különféle elváltozott és eredeti állapotában meglevő rétegzett és tömeges 
kőzetnek, melyet feltaláltam, pontos geológiai korsorozatát megállapítani ; 
noha azok nem is oly nagyon zavart telepedésben látszanak előfordulni. 
(Lásd az ábrát.) Az üledékes eredetű kőzetek közűi részt vesznek a 
múlt nyáron bejárt területen : 
1. Félig metamoríikus (kristályos) palák: phyllitek sokféle változat¬ 
ban, alárendelten quarczit padokkal és kristályos szemcsés palás mészkő¬ 
telepekkel társulva. 
2. Egy stratigrafiai helyzetét illetőleg még nagyon problematikus 
dgrauwacke képződmény». Ez áll quarcz és földpát arkozákból, agyagpalá¬ 
ból, quarczithomokkövekből és sötét szinü dolomit- és mészkövekből. 
3. Augit-Andesit brekcziás tufája a pankotai halmokban. 
4. Negyedkori üledékek két elkülöníthető képződményben. Az egyik 
kavics és kavicsos homokos kemény agyagból áll; a hegység nyugati szélét 
kiséri a tágasabb völgyekbe is benyulik, de nagy magasságra a lapály és a 
völgyek felett nem emelkedik és jól rétegzett. Erre rátelepedik a babérczben 
bővelkedő veres, vagy sárga agyag, egy helyen pedig typusos lősz ; az előbbi 
magasra ér föl a hegyoldalakon. 
5. Az Alluvium nem csak a Maros, a Csiger stb. mostani árterén, 
hanem az egész ide érő rónaságon az egyedüli képződmény. 
A tömeges eruptív kőzeteket a következők képviselik (korsorozat sze¬ 
rint) : 1. Diorit. 2. Granitit. 3. Turmalingranit és Epidotgranit. 4. Diabas. 
5. Augitandesit. 
I. Réteges kőzetek. 
1. Kristályos és félig kristályos (metamorfkus) palák. A paulis- 
világosi gerincz felépítésében túlnyomólag két képződmény osztozik meg. 
A déli részben a Kecskés és a Brádhegy dioritja; éjszak felé pedig a Hideg¬ 
kút phyllitjei uralkodnak. Mind a két képződmény nyugati végződése egy- 
egy vonulatnak, mely a Bihar hegység zöméből indul ki. Figyelembe véve 
azt, hogy a Dioritban több helyen vannak phyllit-foszlányok, továbbá 
hogy Paulisnál egy ilyen foszlányban Diorit tömzsök és telérek ülnek és az 
itteni agyag-csillámpalát minden látszat szerint a diorit változtatta el gnei- 
szos palákká: a kristályos és félig kristályos palákat legalább részben a 
hegység legidősebb képződményéül kell tekintenünk. 
Paulison a vasúti állomásnál az úgynevezett «Paulisi szorosban)), 
hol a vasút és az országút szorosan egymás mellett a meredek sziklafal és a 
Maros között halad, érhetni el legkönnyebben a kristályos palákat. Az agyag- 
csillámpalának phyllites és gneiszos változatai vannak itt feltárva, a réte¬ 
gek éjszaki dőlésűek ; figyelmes észlelés csakhamar meggyőz bennünket, 
hogy a rétegek, melyek a granititerek által behálózott Diorit alatt tűnnek 
el, nem nagyon vastagok, hogy az egész phyllit-részlet nem egyéb egy fősz- 
