HEER OSZWALD EMLÉKEZETE. 
453 
a bajon még Sternberg Gáspár cseh gróf sem lendített, pedig az ő mun¬ 
kája a 20-as években méltó feltűnést okozott. 0 nála is hiába keressük az 
egységes eszmét; könyve tele van ellentmondásokkal, rend és elv nélkül 
osztja el a régi flóra elemeit. 
Akkor lépett föl Brongniart Adolf, a franczia tudós. Neki köszöni a 
palasophytologia első tudományos vívmányait. A fosszil növények külső 
jellemeit fölhasználta arra, hogy csoportokba foglalja, szóval hogy rend¬ 
szerbe hozza és ez azon követelést vetette föl, hogy még nagyobb figye¬ 
lemmel hasonlíttassanak össze az élő utódokkal; noha nem tagadhatni, 
hogy még akkor is siilyos hibák követtettek el. Brongniart volt az első, ki 
kimondta, hogy a vegetáczióban folytonos fejlődés tapasztalható, és hogy 
ilyformán az egyes korszakoknak megvannak a maguk specifikus typusai. 
Mire Sternberg még kevés sűlyt fektetett, arra Brongniart különös gon¬ 
dot fordított, annyiban, hogy iparkodott a stratigrafiai viszonyokat a növé¬ 
nyek utján nyert eredménynyel összhangzásba hozni. Brongniart különben 
kiválóan a régibb korszakok növényeinek vizsgálódásaival foglalkozott; 
jelentékenyebb, a flórára vonatkozó dolgozatok még csak az ötvenes évek 
elején Göppert B., Unger F. és Ettingshausen C. tollából kerültek ki. 
Ez volt röviden vázolva a phytopaheontologia állapota, midőn 
1855—1859-ig Heer három kötetes munkája, a Flóra tertiaria Hclvetiae 
156 táblával* megjelent. 
Ez időtől kezdve Heer híres ember volt. 
Nemcsak hogy számos új fajt. irt le e munkában, hanem az által, 
hogy elődeinek meghatározásait kritikailag földolgozta, megmutatta, hogy 
a fosszil maradványok megfejtőinek legjelesebbike. Ez pedig páratlan tudo¬ 
mányos lelkiismeretességének kifolyása volt. 
Csak akkor, midőn minden oldalról meggyőződést szerzett magának 
meghatározásának helyessége felől, csak akkor jelölte ki a fosszil növénynek 
helyét is a rendszerben, és körültekintő munkálkodásának nem egy ízben, 
hanem számtalanszor köszönhette, hogy silány levélmaradványokra alapí¬ 
tott combinatióinak helyességét bebizonyítva látta, midőn később a leve¬ 
lekhez tartozó virágokat meg gyümölcsöket is megtalálta; sőt, mi több, 
bizonyos rovarmaradványokból következtetett olyan növényekre is, melye¬ 
ken ezek tartózkodni szoktak, ennélfogva a mioczén flórában is elő kellett 
fordulniok. És ime idővel megjött ennek a megerősítése is. 
* Az oeningeni palákban talált növények első jegyzékét közölte Braun A. 
(Leonh. u. Braun, «Neues Jhrb. f. Min.» etc. 1841. p. 1H4); ezt követte Dr. Brinkmann 
«Flóra oeningensis fossilis» czímű jegyzéke. A S'nzENBERGER-féle «Uebersicht elér Ver- 
steinerungen d. Grosslierzogtliums Baden» czímű munkában közölte Braun A. az 
összes 1851-ig ismeretessé lett oeningeni növények jegyzékét; ezt követte 1853-ba 
Heer 0. «Uebersicht dér Tertiárflora dér Scliweizn czímű dolgozata, mely a zürichi 
természettudományi társulat közleményeiben jelent meg. 
