HEER OSZWALD EMLEKEZETE. 
4*55 
A ki e klasszikus munkát olvassa, nem sejti, hogy ez fájdalmaktól 
kmzott, ágyához kötött testileg nyomorult férfi tollából került ki. 
A G1 éves Heer 1870-ben ugyanis megint kínos mellbajba esett; 
ismét a déli vidéken keresett üdülést, de e helyett ott csak testi bajának 
súlyosbítását találta. Az 187 l/7á-diki tél, melyet Pisában töltött, fölötte 
kedvezőtlen volt; minek káros befolyását Heer, az olasz lakások hiányos 
berendezése következtében, fájdalom! súlyosan erezte. Lábbaj is fejlődött 
nála, mely ismételt operátió után sem akart gyógyulni, úgy, hogy mankó¬ 
kon vonszolta a betegségektől kínzott testet vissza hazájába. Új gyógyulási 
kísérlet még rosszabbra fordította lába baját és a tevékeny tudós kény- 
szeríttetett egy évnél tovább az ágyat őrizni. Ilyen állapotban dolgozta föl 
a NoRDENSKiöLD-féle expeditió anyagát, 13 nagy láda fosszil növényeket; 
e mellett tartotta egyetemi előadásait is és ha épen fájdalmai nem zavar¬ 
ták — dalolt vagy fütyörészett is egyet. 
A sarkföldek flórájának földolgozásánál ismét fényes bizonyítékát 
adta tudományos módszerének, mely az egyedüli helyes a természettudo¬ 
mányok terén. Nem tartozott ő az úgynevezett geniális természetek közé, 
kik egynéhány adat megszerzése után messze kiható hypothesiseket alkot¬ 
nak és ezek szerint ítélik meg a többi fölmerülő jelenségeket, melyek 
vajmi sokszor gyönge kártyaházként gyönge szellő által is romba dönt- 
hetők; hanem igen is hangyaszorgalommal gyűjtötte az adatokat; meg¬ 
vizsgálta ezeket minden oldalról; félre tette a még bizonytalanokat, kritika 
alá eslietőket és támogattatva páratlan jó emlékező tehetsége által, építette 
föl a számos részletekből a betetéző következtetést. 
A következőkben epen azon eredményekről akarunk megemlékezni, 
melyeket Heer búvárkodásának köszönünk; előlegképen csak azt akarjuk 
fölhozni, hogy Heer munkáiban mintegy 2000 új fosszil növényt írt le es 
majdnem iigyanannvinak más szerzőktől származó meghatározását rek- 
tifikálta. 
Ha Európa harmadkori flóráján végig tekintünk, a következőt tapasz¬ 
taljuk. Az eoczén-üóráb&n uralkodnak a mai ind-ausztráliai typusok; az 
amerikaiak csak gyöngén vannak képviselve és a mai mérsékelt övét jel¬ 
lemző növény typusok végkép hiányzanak. Ennek folytán a flóra tropikus¬ 
nak mondható. Az alsó mioczén-hen azonban a meleg és mérsékelt öv 
növényei mindinkább nagyobb számmal lépnek föl; e növények azonban 
nagyobbrészt amerikai fajoknak felelnek meg, minek következtében a flóra 
amerikai színezetet és subtropikus jellemet nyer. A közép mioczénben e 
viszony még nem változott meg feltűnően; de annál feltűnőbb a változás 
a felső mioczénben. A meleg és subtropikus öv typusai lesznek az uralko¬ 
dók, noha a tropikus elemek meg nem tűntek el végkép; a vegetáczió 
amerikai jelleme még élesebben lép előtérbe; de sok mediterrán és atlan- 
tikus elem keverődött már beléje. A plioczénben végre végkép eltűntek a 
