458 
DE. STAUB MÓRICZ. 
léptek; de e mellett nem szabad elfelejtenünk azt, hogy számos faj ugyan¬ 
azon országban számos évezreden át fenn is tartotta magát, a mire példá¬ 
nak elég az egy Taxodium distichum miocenum-ot fölemlítenünk. 
Izland és Gröuland harmadkori flórájában a közös fajok száma nem 
haladja meg a hatot; ellenben a Grönlandon fekvő Atanekerdluk a sokkal 
távolabb fekvő Spitzbergával ugyanannyi közös fajt; sőt a Mackenzie mel¬ 
lett előforduló lignitekkel még több közös fajt mutat föl mint Izlanddal. 
Ez világosan oda utal, hogy a mioczénkori Grönland egyrészt az amerikai 
szárazfölddel; másrészt pedig Spitzbergával egyenes összeköttetésben 
állott; ellenben Izlandiéi már akkor is víz által volt elválasztva. 
/ 
Északi Kanada, Grönland és Spitzberga közös fajai tehát nagykiter¬ 
jedésű mioczénkori sarki szárazföldre engednek következtetni és nem okoz 
nehézséget ennek az európai szárazfölddel való összeköttetését is meg¬ 
találni. Ezt már a két szárazföld számos közös faja is gyanittatja és az ösz- 
szefüggés minden valószínűség szerint a medve-szigeten át az északi foknál 
létezett vagyis inkább, hogy északi Grönland Lapplandig terjedt. I)e az 
Összeköttetés Dél-Gronlandnál is lehetett, ha az úgynevezett «Atlantis» 
létezését elfogadjuk. 
Ezen föltevés által legegyszerűbb magyarázatát adjuk azon jelenség¬ 
nek, mely szerint a sarkföldi flórában annyi mioczén-korbeli európai 
növényt és egyáltalában a mioczén flórában annyi amerikai typust találunk. 
Ha azonban a mioczén-korbeli európai flóra csak ilyen amerikai 
typusokat mutatna, melyek a mioczén arktikus flórában is előfordulnak, 
akkor ezen arktikus övét egyszerűen a két világrész növényvilága közvetí¬ 
tőjének tekinthetni; de az európai mioczén flórában olyan subtropikus 
amerikai typusokra is akadunk, minők például a pálmák, melyek nem ezen 
az utón, nem a magas északon átjöhettek Európába. Ezeknek az útját tehát 
másutt kell keresnünk. 
Albep.queque azt állította, hogy a kanári szigetek, Madeira, Porto 
Santo és az Azorok egy nagy szárazföldnek, az Atlantisnak maradékai vol¬ 
nának. Ez az Atlantis elsülyedt és csak az emlitett szigeteket hagyta hátra. 
Erre az állításra megtaláljuk a bizonyítékokat is. 
Madeira északnyugati részén 1250 lábnyi magasságban a tenger 
fölött tengeri állatok maradványait találjuk, melyek azt bizonyítják, hogy 
Madeira szigetének ez a része a harmadkorban még a tenger alatt volt és 
csak a diluviumban emeltetett ki onnan. Madeira fosszil növényei, melyek 
egyrészt Európa harmadkori flórájával, másrészt pedig a sziget jelenleg élő 
flórájával sok közösséget mutatnak; de ezeknél régibb növénymarad¬ 
ványok is bizonyítják azt, hogy a hatalmas bazalt- meg tuftatömegek 
aránylag véve hosszú időszakban alkották a sziget vázát és hogy ez egy¬ 
részt megint csak a diluviumban történhetett; másrészt, hogy Madeirának 
már régibb vegetácziója is volt, mielőtt jelenlegi alakját fölvette. 
