HEER OSZWALD EMLÉKEZETE. 
467 
milyen magyarázatát adja ő e sokféle és csodálatos tüneménynek, melylyel 
éles szeme mind a szerves, mind a szervetlen természetben találkozott? 
Ugyanabban az évben, midőn Flóra tertiaria Helvetiae czímű mun¬ 
kájának utolsó íveit megírta, jelent meg a tudományos világ meglepetésére 
Charles Darwin a Fajok Eredetéről szóló könyve. Fölöslegesnek tartom 
itt e díszes körben leírni azon sensatiót, mit az angol tudós munkája oko¬ 
zott; leírni azt a hatalmas forradalmat, mit a szerves testek tanulmányo¬ 
zásának módszerében előidézett. Igen jól tudjuk, hogy Darwin előtt az 
állatok es növények leírásában ép úgy jeleskedtek mint ma ; hogy ezt nem 
kisebb pontossággal, mondjuk lelkiismeretességgel tették mint ma; hogy 
e leírások összefoglalása által bizonyos törvények, szabályok és rendszerek 
jöttek letre, melyek azonban nem tarthattak igényt arra, hogy megértesse¬ 
nek, és így nem is képezhették a kutatás végczélját. Leírták, így mondja 
Spengel Charles Darwin nekrológjában,* az állatokat es növényeket 
kívülről és belülről; mikroszkóp nélkül és mikroszkóppal; osztályozták az 
eredményeket, a nélkül hogy fölfogták volna azt, hogy a klasszifikáczió 
miért létesült így és nem. máskép. Természetes rendszert kerestek, a nél¬ 
kül hogy e szóval tiszta fogalmat is kötöttek volna össze; mert nem mond¬ 
hatták meg, hogy milyen tulajdonokkal kell az igazi természetes rendszer¬ 
nek bírnia; mert nem tudták, sőt alig sejtették, hogy csak egyetlen egy 
igazi természetes rendszer lehetséges. Senkinek sem jutott eszebe, azt kér¬ 
dezni magától, hogy miért csoportosulnak a fajok nemekké, a nemek csa¬ 
ládokká; a családok rendekké, a rendek osztályokká és honnet jön az, 
hogy a rendszer kategóriái nem egymás mellé, hanem egymásnak aláren¬ 
deltek. Még csak Darwin volt az, a ki megmutatta, hogy mindezen jelen¬ 
ségek fölfoghatok, természetes okok természetes hatásai. 0 neki köszönjük 
annak fölismerését, hogy az állat- és növényvilág egyedüli természetes 
rendszere annak törzsfája, mert a szervezeteknek a rendszerben kifejezést 
nyerő rokonsága nem egyszerűen képzett, hanem igazi vérrokonság. Ez 
által lett osztályozó törekvéseinknek a czél kitűzve; a biológiai tudomány 
es vele együtt a morfológia is ríj pályán kezdettek haladni. Es mióta azt 
tudjuk, hogy minden szervezet nemcsak a maga történetével, hanem 
törzsének történetével is bír, mely visszavezet másképen szervezettekre, és 
végre mindinkább egyszerűbb és eltérőbb lényekre; midőn annak belátá¬ 
sához jutottunk, hogy valamennyi szervezet az őket környező természet 
befolyása alatt olyan elődökből alakult, melyek hasonlókéi) a környezet 
befolyásának köszönik eredetüket: azóta a lényeknek a földh Ihleten való 
jelenlegi elterjedésében saját és az általuk lakott föld történetének ered¬ 
ményét látjuk. Ez által világos is lett előttünk az a csodálatos párhuza¬ 
mosság, mely a geológiai egymásután és a természetes rendszer között 
* «Biologisclies Centralblatti) II, 1883. 
30 * 
