468 
DR. STAUB MÓRICZ. 
nyilvánul, mely párhuzamosság kizárja azt, hogy az egyszer kihalt állat 
vagy növény újból megjelenjék; vagy hogy valaha egy olyan szervezet 
tűnjék föl, mely nem élők — már létezők — fejlődési sorához csatlakoz¬ 
nék, sőt ezt a legtökeletesebb módon ki nem egészítené. 
Darwin tana tehát mélyen hatott a tudoinánjns buvárlatra; fölfor¬ 
gatta a tudományos dogmákat; de az emberek kedelyvilágára is hatalmas 
kihatással volt. Heer sem maradt az eszmék ezen forrongása által érintet¬ 
lenül. Hiszen épen az új tan emelte a geológiát és palseontologiát nagyobb 
tekintélyre és növelte ezeknek jelentőségét ; ő liozzájok is kellett fordulni, 
midőn újabb és újabb bizonyítékokat kerestek mellette és ellene. Ily kö¬ 
rülmények között Heer kritikus szemmel fogott a tények megvizsgálásá¬ 
hoz; de ő belsejébe is tekintett, szívének legnagyobb kincsére, hitére is 
és — ő elfordult az új tantól. A mit a szülői ház bele oltott, a mit hazája 
természeti szépségei benne növeltek és a múlt idők világának tanulmá¬ 
nyozása csak fokozott: az ő hatalmas és bölcs Istenében való hitét veszé¬ 
lyeztetve vélte látni az új tan által, mely legkisebb ízében sem istentagadó, 
hanem csak azt követeli, hogy a természeti jelenségeket természetes úton ipar¬ 
kodjunk 'megmagyarázni. HsER-nek a szerves világ fejlődésére vonatkozó 
nézete sok tekintetben találkozik az angol tudóséval. Mindketten látják a 
lényeknek a természeti körülményekhez való alkalmazkodását; de míg 
Darwin a genetikus összefüggésben a lényeknek egymásból való lassú, 
folytonos átalakulását látja; Heer tagadja azt, és helyébe teszi az ember 
eszét túlhaladó örökké való szellemnek saját bölcs akarata szerint való 
intézkedését. 
És tényleg Heer számos oly hézagra, mutathatott, melyeket Darwin 
buzgó követői elég fájdalmasan érezvén, az emberi tudás csekély voltának 
rovására jegyeznek. 
Biztos adatain! vannak arra, hogy az Ursa-emelettől kezdve egé¬ 
szen a Culmig hosszú idő múlhatott el, és hogy ezen sok évezred alatt a 
szerves lények életföltételei sokfélekép megváltozhattak; mindazonáltal 
tapasztaljuk azt, hogy az Ursa-emelet kiváló növényeinek egyike a Calami- 
tes radiatusnak sokféle alakjai még az alsó carbon legfiatalabb tagjában 
Morvaország dachschiefer-jében is szerepelnek; mire kihal, a nélkül hogy 
a közéiicarbonban hozzá hasonló alakban folytatódott volna. És hasonlót 
tapasztalhatni a Knorriákra, a Cardiopteris es Palaeopteris fajokra nézve 
is. Hol van itt a fajok észrevehetetlen transmutácziója ? Midőn a grönlandi 
alsó kréta (urgonien) számos cryptogam és gymnosperm növényei között 
egyszerre a legelső kétszikű fát, a Populus primaevaban látjuk föllépni? 
E fa a nyárfák azon csoportjához tartozik, mely aztán az Atane rétegek 
leggyakoribb növényeit képviselte, és hol van a hid, mely a Populus pri- 
maera-t az alantabb álló növénycsoportokhoz kapcsolná? a jurában a két¬ 
szikű növényeknek még njnmát sem találjuk; a felsőkrétában pedig egy- 
